ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Житомир справа № 240/13831/21
категорія 111030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,
секретар судового засідання Мельниченко В.В.,
за участю: представника позивача Кітовський В.Л.,
представників відповідача Туз В.І., Лафицький О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендіно-Захід" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та частково скасування податкового повідомлення рішення, 

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вендіно-Захід"звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 13.09.2021 року, просило визнати протиправним та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2021 року №00059670701 в частині донарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 397 052,46 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 39 705,25 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2021 року №00059680701 в частині донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 441 168,00 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 44 116,80 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2021 року №00059700701, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 49 784,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 15 червня 2021 року №00059690701 в частині нарахування штрафних санкцій на суму 22 058,40 грн.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 05.11.2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2025 року, позов задовольнив частково, визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 15 червня 2021 року №00059690701, №00059670701, №00059680701, №00059700701. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Постановою Верховного Суду від 02.04.2026 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області задоволено частково. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2025 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 17.04.2026 року адміністративну справу прийнято до провадження та продовженої її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання у справі, призначене на 13.05.2026 року, не відбулося по причині неявки представників сторін та поданням представником Позивача відповідного клопотання.

Ухвалою суду від 25.05.2026 року задоволено клопотання представника Позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 27.05.2026 року закрито підготовче провадження у справі і справу призначено до судового розгляду по суті. Одночасно судом відмовлено в задоволенні клопотання представника Відповідача про виклик свідків у справі.

Ухвалою суду від 01.07.2026 року в судовому засіданні на стадії дослідження письмових доказів оголошено перерву і одночасно зобов`язано представника Позивача надати суду додаткові письмові докази.

Судове засідання у справі, призначене на 24.07.2026 року. не відбулося по причині неявки представників сторін та поданням представником Позивача відповідного клопотання.

Ухвалою суду від 11.08.2026 року відкладено проведення судового засідання у справі по причині неявки представника Позивача, неподання зави про розгляд справи за його відсутності та відсутності інформації про причини неявки представника Позивача в судове засідання.

Ухвалою суду від 17.08.2026 року задоволено клопотання представника Позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 19.08.2026 року в судовому засіданні на стадії дослідження письмових доказів оголошено перерву по причині відсутності належного відеозвязку із представником Позивача.

Ухвалою суду від 25.08.2026 року задоволено клопотання представника Позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 26.08.2026 року в судовому засіданні після дослідження письмових доказів оголошено перерву за клопотанням представника Позивача для надання додаткового часу для пояснень за результатами дослідження письмових доказів.

Ухвалою суду від 31.08.2026 року задоволено клопотання представника Позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 02.09.2026 року проголошено про закінчення з`ясування обставин у справі, їх перевірку письмовими доказами та про перехід до стадії дебатів. 
Ухвалою суду від 02.09.2026 року після виступу сторін в дебатах судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та про дату проголошення судового рішення у справі.

В судовому засіданні представник Позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендіно-Захід", позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстав обґрунтування позову підтримав в повному обсязі. На думку представника Позивача оскаржувані податкове повідомлення - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки підприємством за спірні періоди правомірно визначені свої податкові зобов`язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість за результатами господарських операції з оренди в ТОВ «Нестле-Україна» кавових апаратів.
Представник Позивача зазначив, що податковим органом не враховано, що протягом спірного періоду підприємством дійсно були укладені договори суборенди кавових апаратів, які передбачали дві моделі оплати послуг з суборенди - щомісячна оплата на розрахунковий рахунок або шляхом внесення щомісячно готівки в касу підприємства, а друга - одноразова сплата в безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства.
Позивач та його представник стверджують, що в період з 01.07.2017 року по 31.12.2019 року за договорами суборенди кавових апаратів було фактично сплачено на рахунок та/або в касу підприємства 190 564,64 грн., а за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - ще 10 930,00 грн., що підтверджуються долученими первинними документами бухгалтерського обліку, а тому податкові повідомлення - рішення в оскаржуваних частинах є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. 

В судовому засіданні представники Відповідача, Головного управління ДПС у Житомирській області, проти задоволення позову заперечили. Зазначили, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення були прийняті за результатами документальної планової виїзної перевірки дотримання підприємством в своїй господарській діяльності вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2017 року по 31.12.2020 року. На думку представників Відповідача, результати проведеної перевірки ( в межах спірних відносин) засвідчили, що Позивачем за спірний період допущені порушення податкового законодавства, які були зумовлені невикористанням в господарській діяльності отриманих Позивачем від ТОВ «Нестле-Україна» послуги по оренді кавових апаратів в сумі 2 205 849 грн.
На думку представників податкового органу, вартість таких послуг Позивачем безпідставно була віднесена до витрат на збут, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток. Вартість таких послуг Позивачем протиправно не врахована при визначенні своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що призвело до заниження податкових зобов`язань з цього податку, завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 49 784,00 грн. за грудень 2020 року та складання податкових накладних на загальну суму ПДВ в розмірі 441 168,00 грн. 

Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав визначення податкових зобов`язань, зумовлених ввезенням на митну територію України товарів регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин. 

Суть спірних відносин по даній справі зведена виключно до правомірності оскаржуваних податкових повідомлень - рішень Головного управління ДПС у Житомирській області про збільшення Позивачу грошового зобов`язання з податку на додану вартість, податку на прибуток та застосування фінансових санкцій, порушення граничних термінів складання податкових накладних.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті за результатами документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендіно-Захід" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2017 року по 31.12.2020 року.

Судом встановлено, що вказана перевірка уповноваженими особами Відповідача була проведена в період з 05.04.2021 року по 19.05.2021 року. Згідно наказу Відповідача від 27.04.2021 року №506-п проведення перевірки було продовжено з 05.05.2021 року по 19.05.2021 року. За результатами перевірки складено акт такої перевірки від 26.05.2021 року. 
Правомірність призначення та проведення Відповідачем вказаної позапланової виїзної документальної перевірки Позивачем не оскаржується і не є предметом судового розгляду.

Як зазначено в акті вказаної перевірки, копія якого долучена до позову та досліджена судом, за результатами проведеної перевірки були встановлені порушення платником вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку №15 "Доходи" та №16 "Витрати", які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, що призвели, окрім іншого, до заниження податку на прибуток в сумі 432 729,00 грн., податку на додану вартість в сумі 457 129,00 грн., завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 49 784,00 грн. за грудень 2020 року, граничних термінів складання податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість в розмірі 504 350,00 грн.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що саме за результатами перевірки Відповідачем 15.06.2021 року були прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення:
- №00059670701 про збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 432 729,00 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 43 272,00 грн;
- №00059680701 про збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 457 129,00 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 45 713,00 грн;
- №00059690701 в частині нарахування штрафних санкцій на суму 24 972,70 грн.
- №00059700701, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 49 784,00 грн.;

І. Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 15.06.2021 року №00059670701 про збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 432 729,00 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 43 272,00 грн, підставою для його винесення стало порушення Позивачем вимог п.44.1 та п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст.3, ст.4 та ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку №15 "Доходи" та №16 "Витрати", які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318. 

Згідно висновків акту перевірки та доводів представників податкового органу суть порушень допущених платником зведена до наступного.
Так, підприємством занижено інші операційні доходи, які відображаються в рядку 2120 «Звіту про фінансові результати» в сумі 78101 грн., в тому числі:
- за 2 півріччя 2017 року в сумі 21807 грн., а саме відповідно до бухгалтерських проведень Дт рахунків 711, 714, 719 Кт рахунку 79 сума реалізації за даними бухгалтерського обліку становить 102507,56 грн., за даними рядка 2120 Звіту про фінансові результати (ф. №2) дані доходи відображені в сумі 80,7 тис. грн.;
- за 2017 рік (ІV квартал) в сумі 12154 грн., а саме відповідно до бухгалтерських проведень Дт рахунків 711, 714, 719 Кт рахунку 79 сума реалізації за даними бухгалтерського обліку становить 27 009,65 грн., за даними рядка 2120 Звіту про фінансові результати (ф. №2) дані доходи відображені в сумі 14,9 тис. грн.;
- за 2020 року (ІІ квартал) в сумі 44140 грн., а саме в бухгалтерському проведенні Дт рахунку 717 Кт рахунку 79 відсутня сума кредиторської заборгованості, по якій минув термін позовної давності в сумі 44 140 грн., а саме за даними бухгалтерського обліку по рахунку 6852 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" станом на 01.07.2017 року рахується кредитове сальдо по контрагенту ФОП ОСОБА_1 в сумі 44 140 грн., яке виникло 1 кв. 2017 року відповідно до договору від 31.05.2015 року б/н та акту виконаних робіт від 31.03.2017 року (транспортні послуги). Відповідно кредитове сальдо рахувалось станом на 31.12.2020 року, хоча дану суму необхідно було відобразити в складі доходів в 2 кварталі 2020 року.
Згідно доводів податкового органу такі порушення були встановлені при співставленні даних бухгалтерського обліку, а саме журналу-ордеру «головна книга», аналізів рахунків 702, 703, 704, 711, 714, 719, 79, первинних бухгалтерських документів та даних, відображених у рядку 01 Декларації «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку».
Як вбачається із позовних вимог Позивач погоджується із вищевказаною складовою порушення з податку на прибуток.

Одночасно підприємством, згідно доводів податкового орган,у за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 встановлено завищення інших операційних витрат та інших витрат, так як у Звіті про фінансові результати (форма №2) за 2 півріччя 2017 року даний показник завищено на 120 100 грн. за рахунок невірного відображення даних показників (детально дані показники визначені в додатку до акту №1 ), а саме:
- до складу інших операційних витрат включено адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати, які відповідно до рядка 2180 форми №2 відображені в сумі 9 862,5 тис. грн., а фактично відповідно до даних бухгалтерського обліку складають 10 988 014,29 грн. Різниця становить 1 125 504,29 грн. (занижено витрати);
- до складу інших витрат включено інші витрати, які відповідно до рядка 2270 форми №2 відображені в сумі 1 293,0 тис. грн., а фактично відповідно до даних бухгалтерського обліку (Дт 981 Кт 641) складають 47 392 грн. Різниця становить 1 245 608 грн. (завищено витрати).
Дані порушення були встановлені при співставленні даних бухгалтерського обліку, а саме журналу-ордеру «головна книга» за 2017 рік, журналів-ордерів та аналізів рахунків 30, 31, 33, 92, 93, 94, 97, 631, 685, 37, 20, 28, первинних бухгалтерських документів.
Суд враховує, що згідно із позовних вимог Позивач погоджується із вищевказаною складовою порушення з податку на прибуток.

Крім того, згідно доводів податкового органу підприємством було завищено витрати на збут, які відображені у рядку 2180 «Звіту про фінансові результати» за 2 півріччя 2017 року - 2019 рік (Форма №2) в сумі 2 205 849 грн., в тому числі:
- за 2 півріччя 2017 року - 161 502 грн.;
- за 2018 рік - 428 595 грн.;
- за 2019 рік - 1 615 752 грн.
Такі порушення, на думку податкового органу, були зумовлені тим, що отримані Позивачем від ТОВ «Нестле-Україна» послуги по оренді кавових апаратів в сумі 2 205 849 грн. були передані в суборенду фізичним особам - підприємцям на безоплатній основі, а оплата за суборенду відповідно до банківських виписок відсутня.
Так, на виконання договорів оренди ТОВ «Вендіно-Захід» було отримано та віднесено до складу витрат на збут (Дт рахунку 93 Кт рахунку 685) плату за оренду кавових апаратів в сумі 2 205 849 грн. відповідно до актів виконаних робіт.
Згідно доводів податкового органу такі витрати по оренді кавових апаратів підприємство мало право відображати по Дт рахунку 93 лише одночасно з відображенням доходів, для отримання яких вони здійснювалися. Разом з тим, у звітному періоді підприємством не отримувало доходів від отриманих в оренду кавових апаратів, тому відображати витрати по оренді у підприємства буде можливість лише в періоді, коли будуть відображені доходи від даної операції.

Таким чином, підприємством було завищено витрати на збут, які відображені у рядку 2180 «Звіту про фінансові результати» за 2 півріччя 2017 року - 2019 рік (Форма №2) в сумі 2 205 849 грн.
Такі порушення платника, на думку податкового органу, призвели до заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 432 729,00 грн, а в межах оскарження - в розмірі 397 052,46грн.

Згідно доводів Позивача та його представника такі витрати в сумі 2205849грн мали місце і правомірно відображені в бухгалтерському обліку, а податковим органом не враховано, що протягом спірного періоду підприємством дійсно були укладені договори суборенди кавових апаратів, які передбачали дві моделі оплати послуг з суборенди - щомісячна оплата на розрахунковий рахунок або шляхом внесення щомісячно готівки в касу підприємства, а друга - одноразова сплата в безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства.
Позивач та його представник стверджують, що в період з 01.07.2017 року по 31.12.2019 року за договорами суборенди кавових апаратів було фактично сплачено на рахунок та/або в касу підприємства 190 564,64 грн., а за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - ще 10 930,00 грн. 

ІІ. Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 15.06.2021 року №00059680701 про збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 457 129,00 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 45 713,00 грн., підставою для його винесення стали порушення платником вимог п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України.
Згідно висновків акту перевірки та доводів представників податкового органу суть порушень допущених платником зведена до завищення платником податкового кредиту та до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за спірний період.

Так, згідно доводів податкового органу ТОВ «Вендіно-Захід» в порушення п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192 Податкового Кодексу України завищено податковий кредит на загальну суму 2 563 грн. за липень 2017 року у відносинах з ТОВ «Українська зерноторгова компанія» щодо придбання просо жовтого в мішках в зв`язку із порушенням порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.
Суд враховує, що відповідно до позовних вимог Позивач погоджується із вищевказаною складовою порушення з податку на додану вартість.

Заниження платником податкових зобов`язань, на думку податкового органу, мали місце також по взаємовідносинах із ТОВ «Нестле Україна» щодо оренди кавових апаратів, щодо списання паливно-мастильних матеріалів, які були використані в негосподарській діяльності, та макухи, яка виявилась не придатною для подальшої реалізації.
Так, згідно результатів перевірки станом на 01.07.2017 року було встановлено безпідставно зменшену підприємством сума залишку паливно-мастильних матеріалів, що відповідно до вимог п.198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за липень 2017 в сумі 4 7134 грн.
Суд враховує, що відповідно до позовних вимог Позивач погоджується із вищевказаною складовою порушення з податку на додану вартість.

Аналогічно, результати перевірки засвідчили, що за період, що перевірявся ТОВ «Вендіно-Захід» отримало макуху від переробки ріпаку. Частина даної макухи виявилась не придатною для подальшої реалізації та була списана згідно актів на списання: №5 від 07.12.2018 на 19 663,08 грн., №3В від 25.02.2019 на 11 971,0 грн., №2 від 24.05.2019 на загальну суму 14 564,98 грн., №2 від 25.08.2019 на загальну суму 9 564,36 грн., №б/н від 13.03.2020 на 24 476,45 грн.
Разом з тим, платник всупереч вимогам п.198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України ТОВ «Вендіно-Захід» такі списання макухи не врахував при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість відповідно за грудень 2018 в сумі 3 933 грн., за лютий 2019 - 2 394 грн., за травень 2019-2 913 грн., за серпень 2019- 1 913 грн. та за березень 2020- 4 895 грн., а всього на загальну суму 16 048 грн.
Суд враховує, що відповідно до позовних вимог Позивач погоджується із вищевказаною складовою порушення з податку на додану вартість.

Крім того, як вже зазначалося судом, отримані Позивачем від ТОВ «Нестле-Україна» послуги по оренді кавових апаратів в сумі 2 205 849 грн. були передані в суборенду фізичним особам - підприємцям на безоплатній основі, а оплата за суборенду відповідно до банківських виписок відсутня.
На думку податкового органу, ТОВ «Вендіно-Захід» на цю частину послуг, що використані не в господарській діяльності, зобов`язано нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість. Порушення платником вимог п.198.5 ст. 198 Податкового Кодексу призвели до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з липня 2017 року по грудень 2019 року на загальну суму 441 168 грн.

Як вбачається із позовних вимог Позивач не погоджується із вищевказаною складовою порушення з податку на додану вартість.
Позивач та його представник стверджують, що в період з 01.07.2017 року по 31.12.2019 року за договорами суборенди кавових апаратів було фактично сплачено на рахунок та/або в касу підприємства 190 564,64 грн., а за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - ще 10 930,00 грн. 

ІІІ. Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 15.06.2021 року № 00059700701, зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 49 784,00 грн. було зумовлено порушеннями Позивачем вимог п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України

Згідно висновків акту перевірки та доводів представників податкового органу суть порушень допущених платником зведена до завищення платником податкового кредиту та до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за спірний період, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 457 129 грн., в тому числі та завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 49 784 грн. (рядок 21 Декларації за грудень 2020 року).
Тобто, одні і ті ж порушення стали підставою для винесення 15.06.2021 року податкового повідомлення - рішення №00059680701 та податкового повідомлення-рішення № 00059700701.
ІУ. Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 15.06.2021 року № 00059690701 про нарахування штрафних санкцій на суму 24 972,70 грн., підставою для застосування таких санкцій стали порушення платником вимог п.201.1 та п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України.
Згідно висновків акту перевірки та доводів представників податкового органу суть порушень допущених платником зведена до наступного.
Так, частина послуг від ТОВ «Нестле-Україна» по оренді кавових апаратів в сумі 2 205 849 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 441 168 грн. що не були використані в господарській діяльності за період з липня 2017 року по грудень 2019 року, зобов`язували платника скласти та подати податкові накладні на вказану суму ПДВ у відповідні звітні періоди.
Аналогічно, не використані в господарській діяльності в результаті списання макухи зобов`язували платника скласти та подати податкові накладні відповідно за грудень 2018 в сумі 3 933 грн., за лютий 2019 - 2 394 грн., за травень 2019- 2 913 грн., за серпень 2019 - 1 913 грн. та за березень 2020 - 4 895 грн., а всього на загальну суму 16 048 грн.
Не використані в господарській діяльності в результаті безпідставного зменшення підприємством залишку паливно-мастильних матеріалів також зобов`язували платника скласти та подати податкову накладну з податку на додану вартість за липень 2017 в сумі 47 134 грн.

Такі порушення, на думку податкового органу, стали підставою для застосування фінансових санкцій в розмірі 5% від суми ПДВ на загальну суму 27 072,70 грн. (без врахування суми ПДВ в розмірі 4 895,00 грн. березня 2020 року).

Відповідно до уточнених позовних вимог суть спору по даній справі зведена виключно до правомірності дій платника щодо визначення своїх податкових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість за період з 01.07.2019 року по 31.12.2020 року з урахуванням господарських операцій з оренди кавових апаратів в ТОВ «Нестле-Україна».
Правомірність врахування Позивачем господарських відносин з ТОВ «Українська зерноторгова компанія» щодо придбання просо жовтого в мішках, списання макухи, отриманої від переробки ріпаку, та безпідставного зменшення підприємством залишку паливно-мастильних матеріалів при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість не є предметом судового розгляду, так як Позивач не оскаржує висновки податкового органу і відповідно податкові повідомлення- рішення в цій частині.

Суть спірних відносин зведена виключно до наявності чи відсутності надання Позивачем послуг з суборенди кавових апаратів фізичним особам - підприємцям в період з 01.07.2017 року по 31.12.2020 року отримання платником оплати за такі послуги на загальну суму 2 205 849 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 441 168 грн.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ТОВ «Вендіно-Захід» отримувало від ТОВ «Нестле-Україна» послуги по оренді кавових апаратів відповідно до договорів оренди:
- №170268 від 01.01.2016 (термін дії договору до 31.12.2017 р. з пролонгацією);
- №170415 від 30.12.2017 (термін дії договору до 31.12.2018 р. з пролонгацією);
- №170516 від 31.12.2018 (термін дії договору до 31.12.2019 р. з пролонгацією).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ТОВ «Вендіно-Захід» отримані від ТОВ «Нестле - Україна» послуги по оренді кавових апаратів в перевіряємий період з 01.07.2017 року по 31.12.2019 року були передані в суборенду численним юридичним та фізичним особам - підприємцям.
На підтвердження вказаних доводів Позивачем до уточненої позовної заяви були долучені реєстр договорів суборенди кавових апаратів з фізичними особами - підприємцями за період з 2017 по 2019 роки, загальний перелік яких становить 80 осіб, та реєстр договорів суборенди кавових апаратів за той же період з проведеною фактичною оплатою, загальний перелік таких осіб - підприємців становить 47 осіб (а.с.33-36 т.3).
На підтвердження вказаних доводів Позивачем до уточненої позовної заяви були долучені копії договорів суборенди кавових апаратів з фізичними особами - підприємцями та копії додаткових угод до них.
В судовому засіданні досліджено копії договорів суборенди кавових апаратів та копії додаткових угод до них з фізичними особами - підприємцями, а саме:
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 від 01.01.2017 року та додаткову угоду від 01.01.2017 року (а.с.53-56 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 від 01.03.2017 року та додаткову угоду від 01.03.2017 року (а.с.57-60 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 від 01.01.2017 року та додаткову угоду від 01.01.2017 року (а.с.61-64 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 від 09.02.2017 року та додаткову угоду від 09.02.2017 року (а.с.65-68 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 від 01.05.2017року та додаткову угоду від 01.05.2017 року (а.с.69-72 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 від 01.05.2017 року та додаткову угоду від 01.05.2017 року (а.с.73-76 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 від 15.03.2017 року та додаткову угоду від 15.03.2017 року (а.с.77-80 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 від 01.02.2017 року та додаткову угоду від 01.02.2017 року (а.с.81-84 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_10 від 01.09.2017 року та додаткову угоду від 01.09.2017 року (а.с.85-88 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_11 від 01.03.2017 року та додаткову угоду від 01.03.2017 року (а.с.89-92 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_12 від 01.02.2017 року та додаткову угоду від 01.02.2017 року (а.с.93-96 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_13 від 01.06.2017 року та додаткову угоду від 01.01.2017 року (а.с.97-100 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_14 від 01.06.2017 року та додаткову угоду від 01.06.2017 року (а.с.101-104 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_15 від 14.02.2017 року та додаткову угоду від 14.02.2017 року (а.с.105-109 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_16 від 01.04.2017 року та додаткову угоду від 01.04.2017 року (а.с.110-113 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_17 від 01.04.2017року та додаткову угоду від 01.04.2017 року (а.с.114-117т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_18 від 01.06.2017 року та додаткову угоду від 01.06.2017 року (а.с.118-121 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_19 від 02.01.2017 року та додаткову угоду від 02.01.2017 року (а.с.122-127 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_20 від 29.11.2017 року та додаткову угоду від 29.11.2017 року (а.с.128-131 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_21 від 01.06.2017 року та додаткову угоду від 01.06.2017 року (а.с.132-136 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_22 від 01.04.2017 року та додаткову угод4 від 01.06.2017 року (а.с.137-140 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_23 від 01.01.2017 року та додаткову угоду від 01.01.2017 року (а.с.141-144 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_24 від 01.01.2017 року та додаткову угоду від 01.01.2017року (а.с.145-148 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_25 від 01.04.2017 року та додаткову угоду від 01.04.2017 року (а.с.149-153 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_26 від 01.06.2017 року та додаткову угоду від 01.06.2017 року (а.с.154-157 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_27 від 19.05.2017 року та додаткову угоду від 19.05.2017 року (а.с.158-162 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_28 від 01.01.2017року та додаткову угоду від 01.01.2017 року (а.с.163-166 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_29 від 30.06.2017 року та додаткову угоду від 30.06.2017 року (а.с.167-170 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_30 від 01.04.2017 року та додаткову угоду від 01.04.2017 року (а.с.171-174 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_31 від 30.06.2017 року та додаткову угоду від 30.06.2017 року (а.с.175-178 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_32 від 07.05.2017 року та додаткову угоду від 07.05.2017 року (а.с.179-182 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_33 від 06.06.2016 року та додаткову угоду від 06.06.2016 року (а.с.183-186 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_34 від 01.12.2016 року та додаткову угоду від 01.12.2016 року (а.с.187-190 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_35 від 01.01.2017 року та додаткову угоду від 01.01.2017 року (а.с.191-194 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_36 від 01.06.2017року та додаткову угоду від 01.06.2017 року (а.с.195-198 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_37 від 01.01.2017року та додаткову угоду від 01.01.2017 року (а.с.199-202 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_38 від 01.06.2017 року та додаткову угоду від 01.06.2017 року (а.с.203-206 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_39 від 01.01.2017 року та додаткову угоду від 01.01.2017 року (а.с.207-210 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_40 від 06.03.2017 року та додаткову угоду від 06.03.2017 року (а.с.211-214 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_20 від 01.06.2017року та додаткову угоду від 01.06.2017 року (а.с.215-218 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_41 від 01.04.2017 року та додаткову угоду від 01.04.2017 року (а.с.219-223 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_42 від 07.03.2017 року та додаткову угоду від 07.03.2017 року (а.с.224-227 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_43 від 14.03.2017 року та додаткову угоду від 14.03.2017 року (а.с.228-232 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_44 від 05.03.2017 року та додаткову угоду від 05.03.2017 року (а.с.233-236 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_45 від 07.03.2017 року та додаткову угоду від 01.06.2017 року (а.с.237-240 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_46 від 01.08.2017 року та додаткову угоду від 01.08.2017 року (а.с.241-244 т.3);
- фізичною особою - підприємцем ОСОБА_47 від 01.10.2017 року та додаткову угоду від 01.10.2017 року (а.с.245-248 т.3);
В ході дослідження судом копії вказаних договорів суборенди та додатків до них встановлено, що такі договори є однотипними і, окрім іншого містили норми, відповідно до яких орендна плата визначалася у відповідних розмірах з урахуванням податку на додану вартість щомісячно (п.2.1), а її сплата - щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця на рахунок Позивача та/або шляхом внесення готівки через касу підприємства відповідно до виставленого акту (п.2.2.).
На підтвердження проведення розрахунків до справи долучені численні копії актів здачі-прийняття робіт. Досліджені судом копії таких актів засвідчують, що всі вони також є однотипними, містять виключно інформацію про виконання Позивачем в інтересах фізичної особи-підприємця "робіт з оренди кавового апарату" із зазначенням вартості таких робіт з урахуванням ПДВ (а.с.232-250 т.5 - а.с.1-111 т.6).

Разом з тим, вказані акти здачі-прийняття робіт містять інформацію лише про надання Позивачем робіт з оренди кавових апаратів виключно окремим фізичним особам-підприємцям і лише за окремі періоди, а саме:
- фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 з липня 2017 року, а не з січня 2017 року;
- фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 з липня 2017 року, а не з березня 2017 року;
- фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 з липня 2017 року, а не з січня 2017 року;
- фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 з липня 2017 року, а не з лютого 2017 року;
- фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 з липня 2017 року, а не з травня 2017 року;
- фізичній особі - підприємцю ОСОБА_7 з вересня 2017 року, а не з травня 2017року;
- фізичній особі - підприємцю ОСОБА_8 з липня 2017року, а не з березня 2017 року.
Копій актів здачі-прийняття робіт з оренди кавових апаратів іншим фізичним особам-підприємцям (40 фізичних осіб-підприємців) за спірні періоди з липня 2017 року по грудень 2019 року Позивачем до справи не долучено.

На виконання ухвали суду від 01.07.2026 року представником Позивача належним чином завірені копії таких здачі-прийняття робіт з оренди кавових апаратів іншим 40 фізичним особам-підприємцям, які згідно доводів Позивача здійснили оплату таких послуг, за спірні періоди з липня 2017 року по грудень 2019 року не були надані.
Більш того, жоден із досліджених в судовому засіданні вказаних актів здачі-прийняття робіт не містить інформації щодо особи, яка їх підписувала протягом спірного періоду від імені Позивача. Підписи на вказаних актах здачі-прийняття робіт від імені однієї і тієї ж фізичної особи-підприємця за різні місяці є різними і такими, що візуально не відповідають підписам таких фізичних осіб-підприємців на договорах суборенди та додатках д них. 
На підтвердження доводів щодо здійснення фізичними особами-підприємцями щомісячних оплат наданих Позивачем послуг з оренди кавових апаратів до справи долучені копії фіскальних чеків (а.с.117-250 т.10, а.с.1-250 т.11 та а.с.1-109 т.12).

Суд враховує, що відповідно до вимог пункту 1 розділу II Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Форма № ФКЧ-1 фіскального касового чека на товари (послуги) наведена у додатку 1 до цього Положення.
За приписами пункту 2 розділу II цього ж Положення фіскальний чек має містити обов`язкові реквізити, в тому числі, назву товару (послуги), обсяг наданої послуги, спрощену назву товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ.
Разом з тим, всі досліджені судом фіскальні чеки не містять інформації про обсяг наданої послуги. Вказаний фіскальний чек як розрахунковий документ не містить інформації про платника, якому були надані послуги та період їх надання, що виключає можливість їх ототожнення з конкретними господарськими відносинами платника. 

Більш того, до матеріалів справи Позивачем долучені численні чеки фіскальні звітів (Х-звіти) про повернення значних сум коштів (а.с.179-184, 189-194, 197-200, 223-226 т.10 та інші). Представник Позивача не надав суду жодних пояснень які саме обставини підтверджують такі чеки фіскальних звітів.

На підтвердження власних доводів Позивачем до уточненої позовної заяви були долучені також копії договорів суборенди кавових апаратів з фізичними особами - підприємцями з відтермінуванням оплати та копії додаткових угод до них.
В ході дослідження судом копій вказаних договорів суборенди встановлено, що такі договори також є однотипними і, окрім іншого, містили норми, відповідно до яких орендна плата визначалася у відповідних розмірах з урахуванням податку на додану вартість щомісячно (п.2.1), а її сплата - одноразово в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Позивача при поверненні Автоматів та додаткового обладнання з оренди (п.2.2.).

До таких договорів долучено лише копії актів приймання -передачі орендованого майна ( а.с.1-250 т.4, а.с.1-198 т.5). 
Копій первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження надання Позивачем щомісячно вказаним фізичним особам - підприємцям послуг з оренди кавових автоматів до позову не долучено. Такі документи не надані суду на виконання ухвали від 01.07.2026 року.

На підтвердження власних доводів Позивачем до уточненої позовної заяви були долучені також копії податкових накладних на підтвердження надання послуг з оренди кавових апаратів фізичним особам - підприємцям (а.с 192-250 т.6, а.с.1-250 т.7 та а.с.1-82 т.8).
Як стверджує Позивача та його представник, податкові накладні щодо господарських відносин з оренди кавових апаратів фізичним особам - підприємцям з відтермінуванням сплати орендної плати взагалі не складалися по причині саме відтермінування таких платежів за межами перевіряємого періоду.

Суд звертає увагу Позивача та його представника, що відповідно до вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

В розумінні вказаних вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України та за відсутності факту оплати таких послуг, в тому числі по причині їх відтермінування, факти (події) надання таких послуг зобов`язували Позивача скласти такі податкові накладні виключно на підставі самої події надання таких послуг за їх наявності. 
Разом з тим, відсутність складання Позивачем податкових накладних щодо господарських відносин з оренди кавових апаратів фізичним особам - підприємцям з відтермінуванням сплати орендної плати та, як вже зазначалося судом за відсутності актів про надння такиї послуг дає підстави суду зробити висновок, що такі послуги з суборенди кавових апаратів фізичним особам - підприємцям з відтермінуванням сплати орендної плати взагалі не надавалися.

Згідно доводів податкового органу отримані від ТОВ «Нестле-Україна» послуги по оренді кавових апаратів були передані в суборенду фізичним особам - підприємцям на безоплатній основі, так як оплата таких послуг за суборенду на загальну суму 2 205 849 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 441 168 грн., відповідно до банківських виписок відсутня.
Позивачем до позову долучено цілий ряд виписок із рахунків Позивача в банківських установах за спірні періоди. Результати дослідження судом таких банківських виписок засвідчують відсутність інформації про оплату в період з 01.07.2017 року по 31.12.2019 року фізичними особами-підприємцями наданих Позивачем послуг із суборенди (оренди) кавових апаратів.

Як вже зазначалося судом, заперечуючи проти таких доводів Позивач та його представник в суді стверджують, що податковим органом не враховано, що протягом спірного періоду підприємством дійсно були укладені договори суборенди кавових апаратів, які передбачали дві моделі оплати послуг з суборенди - щомісячна оплата на розрахунковий рахунок або шляхом внесення щомісячно готівки в касу підприємства, а друга - одноразова сплата в безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства.
Позивач та його представник зазначили, що в період з 01.07.2017 року по 31.12.2019 року за договорами суборенди кавових апаратів було фактично сплачено на рахунок та/або в касу підприємства 190 564,64 грн., а за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - ще 10 930,00 грн. 

Такі доводи Позивача та його представника в суді не відповідають обставинам справи з огляду на таке.

По-перше, як вже зазначалося судом ті чи інші господарські відносини з суборенди кавових апаратів фізичними особами підприємцями за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року не вплинули на рішення податкового органу щодо донарахування платнику податкових зобов`язань та фінансових санкції з податку на додану вартість.
По-друге, як вже зазналося судом, надані суду та досліджені судом копії фіскальних чеків не містять інформації про платника, якому були надані послуги з оренди кавових апаратів та період їх надання, що виключає можливість їх ототожнення з конкретними господарськими відносинами платника за конкретні звітні періоди.
Більш того, як вже зазналося судом, суду не надано копій належних первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження самого факту надання Позивачем послуг з оренди кавових апаратів. Суду надано копії актів "виконаних робіт з оренди кавових апаратів" лише відносно семи фізичних осіб-підприємців ( ОСОБА_2 ,Мазуркевич С.В., Можарівською Г.М., Чорнокнижним П.О., Храбан І.М., Степанчук М.А. та Голумбієвським Ф.Е.), але їх недоліки унеможливлюють зробити висновок про їх надання та їх оплату.

Суд зазначає, що матеріали проведеної перевірки засвідчили, що Позивачем як платником податку на прибуток сплачені за договорами оренди кавових апаратів від ТОВ «Нестле-Україна» суми орендних платежів в розмірі 2 205 849,00 грн. були віднесені до складу витрат на збут (Дт рахунку 93 КТ рахунку 685) відповідно до актів виконаних робіт:
2 півріччя 2017 року - на суму 161502 грн., а саме:
- акт №140-R від 31.07.2017 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 34246,96 в т.ч. ПДВ 5707,83 грн., без ПДВ 28539,13 грн.;
- акт №141-R від 31.08.2017 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 31999,6 в т.ч. ПДВ 5333,27 грн., без ПДВ 26666,33 грн.;
- акт №142-R від 31.09.2017 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 31361,45 в т.ч. ПДВ 5226,91 грн., без ПДВ 26134,54 грн.;
- акт №143-R від 31.10.2017 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 31401,38 в т.ч. ПДВ 5233,56 грн., без ПДВ 26167,8 грн.;
- акт №144-R від 30.11.2017 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 32396,77 в т.ч. ПДВ 5399,46 грн., без ПДВ 26997,31 грн.;
- акт №145-R від 31.12.2017 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 32396,77 в т.ч. ПДВ 5399,46 грн., без ПДВ 26997,31 грн.

2018 рік - на суму 428595 грн., а саме:
- акт №146-R від 31.01.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 32651,5 в т.ч. ПДВ 5441,92 грн., без ПДВ 27209,58 грн.;
- акт №147-R від 28.02.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 33524,77 в т.ч. ПДВ 5587,46 грн., без ПДВ 27937,31 грн.;
- акт №1237338304 від 31.03.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 33524,77 в т.ч. ПДВ 5587,46 грн., без ПДВ 27937,31 грн.;
- акт №1237336785 від 30.04.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 35730,37 в т.ч. ПДВ 5955,06 грн., без ПДВ 29775,31 грн.;
- акт №1237669377 від 31.05.2015 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 40121,16 в т.ч. ПДВ 6686,86 грн., без ПДВ 34334,3 грн.;
- акт №1237815148 від 30.06.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 39215,44 в т.ч. ПДВ 6535,91 грн., без ПД 32679,53 грн.;
- акт №1237442667 від 31.07.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 39022,66 в т.ч. ПДВ 6503,78 грн., без ПДВ 32518,88 грн.;
- акт №1237687995 від 31.08.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 39425,44 в т.ч. ПДВ 6570,91 грн., без ПДВ 32854,53 грн.;
- акт №1237777184 від 30.09.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 40190,51 в т.ч. ПДВ 6698,42 грн., без ПДВ 33492,09 грн.;
- акт №155-R від 31.10.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 51944,68 в т.ч. ПДВ 8657,44 грн., без ПДВ 43287,2 грн.;
- акт №1238637372 від 30.11.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 43158,14 в т.ч. ПДВ 7193,02 грн., без ПДВ 35962 грн.;
- акт №157-R від 31.12.2018 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 85804,63 в т.ч. ПДВ 14300,77 грн., без ПДВ 71503,83 грн.

2019 рік - на суму 1615752 грн., а саме:
- акт №159-R від 31.01.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 113102,33 в т.ч. ПДВ 18850,39 грн., без ПДВ 94251,94 грн.;
- акт №161-R від 28.02.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 130674,36 в т.ч. ПДВ 21779,1 грн., без ПДВ 108895,48 грн.;
- акт №162-R від 31.03.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 143860,64 в т.ч. ПДВ 23976,77 грн., без ПДВ 119883,87 грн.;
- акт №163-R від 30.04.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 160777,74 в т.ч. ПДВ 26796,29 грн., без ПДВ 133981,45 грн.;
- акт №164-R від 31.05.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 161707,16 в т.ч. ПДВ 26951,19 грн., без ПДВ 134755,97 грн.;
- акт №165-R від 30.06.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 165410,91 в т.ч. ПДВ 27568,48 грн., без ПДВ 137842,42 грн.;
- акт №166-R від 31.07.2019 здавання-приймання послуг з оренди на загальну суму 185599,22 в т.ч. ПДВ 30933,2 грн., без ПДВ 154666,02 грн.;
- акт №167-R від 31.08.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 194610,91 в т.ч. ПДВ 32435,15 грн., без ПДВ 162175,7 грн.;
- акт №168-R від 30.09.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 184703,15 в т.ч. ПДВ 30783,87 грн., без ПДВ 153919,3 грн.;
- акт №169-R від 31.10.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 157217,37 в т.ч. ПДВ 26202,98 грн., без ПДВ 131014,89 грн.;
- акт №170-R від 30.11.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 165570,95 в т.ч. ПДВ 27595,16 грн., без ПДВ 137975,79 грн.;
- акт №171-R від 31.12.2019 здавання - приймання послуг з оренди на загальну суму 175666,96 в т.ч. ПДВ 29277,83 грн., без ПДВ 146389,13 грн.

Перевіркою встановлено, що отримані від ТОВ «Нестле-Україна» послуги по оренді кавових апаратів були передані в суборенду фізичним особам - підприємцям на безоплатній основі, оплата за суборенду відповідно до банківських виписок відсутня.

Суд погоджується із доводами податкового органу, що такі дії платника, Позивача по справі, не відповідають вимогам вимог п.44.1 та п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст.3, ст.4 та ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку №15 "Доходи" та №16 "Витрати", які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, призвели до безпідставного збільшення валових витрат (витрат на збут) в розмірі 2 205 849,00 грн. і, як наслідок, до зменшення податкових зобов`язань з цього податку в розмірі 397 052,46 грн. (в межах позовних вимог). 

Такі порушення платника відповідно до вимог підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу правомірно слугували підставою для збільшення платнику податкові зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 397 052,46 грн. (в межах позовних вимог) шляхом винесення податкового повідомлення-рішення.

Такі порушення платника правомірно відповідно до вимог пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу тягнули за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 39 705,24 грн. (10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання).
Суд погоджується із доводами податкового органу, що отримані Позивачем від ТОВ «Нестле-Україна» послуги по оренді кавових апаратів в сумі 2 205 849 грн. є такими, що використані не в господарській діяльності.

Згідно п.198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу ХХ цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операції, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операції, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
- придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
- придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд погоджується із доводами податкового органу, що приписи п.198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України зобов`язували платника нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість на всю суму отриманих від ТОВ «Нестле-Україна» послуг по оренді кавових апаратів в сумі 2 205 849 грн. як таких, що використані не в господарській діяльності. Порушення платником вимог п.198.5 ст. 198 Податкового Кодексу призвели до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з липня 2017 року по грудень 2019 року на загальну суму 441 168 грн. (в межах позовних вимог).

Такі порушення платника відповідно до вимог підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу правомірно слугували підставою для збільшення платнику податкових зобов`язань з податку на додану вартість в розмірі 441 168,00 грн. (в межах позовних вимог) шляхом винесення податкового повідомлення -рішення. 
Такі порушення платника правомірно відповідно до вимог пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу тягнули за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 44 116,80 грн. (10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання).

Суд погоджується із доводами податкового органу, що платником в результаті порушення вимог п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України, зумовлених неврахуванням при визначенні своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість невикористання в господарській діяльності частини послуг від ТОВ «Нестле-Україна» по оренді кавових апаратів в сумі 2 205 849 грн., невикористання в господарській діяльності в результаті списання макухи на загальну суму 16 048 грн., залишку паливно-мастильних матеріалів та завищення податкового кредиту на загальну суму 2 563 грн. за липень 2017 року у відносинах з ТОВ «Українська зерноторгова компанія» щодо придбання просо жовтого в мішках призвели до заниження податку на додану вартість на загальну суму 457 129 грн., в тому числі за:
- травень 2019-164017 грн.,
- вересень 2019-178740 грн.,
- жовтень 2019-18508 грн.,
- листопад 2019- 35114 грн.,
- березень 2020-60750 грн. та одночасно призвели до завищення від`ємного значення з цього податку, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 49784 грн. (рядок 21 Декларації за грудень 2020 року).

При цьому суд звертає увагу, що Позивачем визнається правомірність висновків податкового органу щодо неврахуванням Позивачем при визначенні своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість невикористання в господарській діяльності в результаті списання макухи на загальну суму 16 048 грн., залишку паливно-мастильних матеріалів та завищення податкового кредиту на загальну суму 2 563 грн. за липень 2017 року у відносинах з ТОВ «Українська зерноторгова компанія» щодо придбання просо жовтого в мішках.
Разом з тим, позовні вимоги Позивача в частині щодо протиправності самого висновку про завищення від`ємного значення з цього податку, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 49 784 грн. (рядок 21 Декларації за грудень 2020 року) заявлені в повному обсязі.
Такі порушення платника відповідно до вимог підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу правомірно слугували підставою для зменшення платнику від`ємного значення з цього податку, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 49 784 грн. за грудень 2020 року.

Як вже зазначалося, в судовому засіданні підтверджено висновки податкового органу щодо заниження Позивачем в перевіряємому періоді з 01.07.2019 року по 31.12.2019 року по взаємовідносинах із ТОВ «Нестле Україна» щодо оренди кавових апаратів на загальну суму 441 168,00 грн.

Суд погоджується із доводами податкового органу, що наявність таких податкових зобов`язань з податку на додану вартість зобов`язувала Позивача як платника цього податку відповідно до п. 201.10 ПКУ в установлені терміни скласти податкову (податкові) накладну (наладні), зареєструвати її (їх) в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно до п.3 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 року за №137/28267, усі податкові накладні підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою чинною на день такої реєстрації.
Такі порушення платника відповідно до вимог до п.120.1 статті 120-1 Податкового кодексу України щодо порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН в результаті нескладання та нереєстрації за операціями повноти декларування податкових зобов`язань податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 441 168,00 грн. (в межах позовних вимог) за періоди з липня 2017 по грудень 2019 року правомірно слугували підставою для застосування штрафу в розмірі 22 058,40 грн. (5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування).

При вирішенні спору суд враховує, що приписи частини 2 статті 2 КАС України зобов`язують адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряти чи прийняті (вчинені) вони:
- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
- безсторонньо (неупереджено);
- добросовісно;
- розсудливо;
- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
- своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене суд враховує, що відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, до яких відноситься Відповідач, мають право, зокрема, визначати (донараховувати) суми відповідних податкових зобов`язань та застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Зазначене свідчить, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 15 червня 2021 року:
- № 00059670701 в частині донарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 397 052,46 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 39 705,25 грн;
- № 00059680701 в частині донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 441 168,00 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 44 116,80 грн;
- № 00059700701, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 49 784,00 грн.;
- № 00059690701 в частина нарахування штрафних санкцій на суму 22 058,40 грн. Відповідач, Головне управління ДПС у Житомирській області, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Таким чином, позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вендіно-Захід" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

14.09.26