ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року  Справа №902/368/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
Головуючий суддя Мельник О.В.
суддя Гудак А.В. 
суддя Петухов М.Г. 
секретар судового засідання Левчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.05.2026 (суддя Тісецький С.С., повне рішення складено 19.05.2026)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" 
до Комунального підприємства "Жмеринкаводоканал"
про визнання укладеною додаткової угоди до договору та стягнення 1494862,07 грн боргу
за участю представників: 
позивача - Прохоренко М.М.,
відповідача - Дячиної К.О.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 14.05.2026 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" до Комунального підприємства "Жмеринкаводоканал" про визнання укладеною додаткової угоди до договору та стягнення 1 494 862,07 грн боргу.
При розгляді спірних правовідносин суд першої інстанції встановив, що позивачем у додатковій угоді № 3 визначено ціну за одиницю товару, за 1 кВт*год електричної енергії за підсумками лютого 2026 року, збільшену на 43,17 % від ціни, обумовленої сторонами у договорі про постачання електричної енергії споживачу № 3135545 від 26.12.2025 року, що відповідно перевищує гранично допустимий розмір зміни ціни за одиницю товару відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" та в свою чергу таке збільшення нівелює мету законодавчого регулювання процедур закупівлі та результати відкритих торгів.
За наведених обставин, з огляду на встановлені обставини справи, положення закону та судову практику Верховного суду щодо застосування законодавства в сфері публічних закупівель в їх сукупності, а також з огляду на зміст та визначені умови спірної додаткової угоди № 3 від 02.03.2026 року, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеною вказаної додаткової угоди до договору, в редакції наведеній у прохальній частині позовної заяви та, відповідно, стягнення з відповідача 1 494 862,07 грн боргу за спожиту у лютому 2026 року електричну енергію за тарифом, визначеним у згаданій додатковій угоді №3.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" звернулося з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Апелянт, зокрема, вказує, що додатком 3 до договору передбачено щомісячну зміну вартості товару за результатами його постачання відповідно до зміни середньозваженої ціни на ринку "на добу наперед", у відповідний розрахунковий період та/або тариф на передачу електричної енергії, затвердженого рішенням Регулятора. Вартість товару сторонами фіксується у додатковій угоді, яка укладається щомісяця. Відповідно до умов договору сторони договору не погодили сталу ціну, а лише погодили її розрахунок на підставі існуючих або ж встановлених даних.
Також, керуючись ст.651, 654 ЦК України, зазначає, що внесення змін до договору в частині визначення ціни здійснюється на підставі п.5.7. та додатку № 3 до договору. На обов`язковість укладення додаткової угоди для визначення ціни за розрахунковий період, також вказує п.14.2. договору, згідно якого дія договору припиняється, зокрема, у випадку недотримання однією із сторін умов визначення та розрахунку ціни згідно з додатком №3. 
Скаржник зауважує, що умови укладеного сторонами договору про закупівлю передбачають, що фактична ціна поставки товару визначається щомісяця (розрахунковий період) після завершення розрахункового періоду та змінюється відповідно до зміни середньозваженої ціни на ринку на добу наперед, у відповідний розрахунковий період, в якому здійснюється оплата за товар. Отже, за умовами укладеного договору зміна ціни в залежності від середньозваженої ціни на ринку відбувається щомісячно, оскільки саме такий порядок розрахунків (формульний) погоджений сторонами, що відповідає положенням пп.7 п.19 Особливостей. Положення договору в цій частині не визнані недійсними та є дійсними для сторін. 
Вважає, що судом застосовано висновки, нерелевантної до обставин справи, постанови Великої Палати Верховного суду від 21.11.2025 року у справі №920/19/24, у якій викладено висновки щодо застосування матеріального права п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі". 
Крім того, апелянт зауважує, що судом, в порушення ч.4 ст.236 ГПК України, повністю проігноровано посилання позивача на правову позицію Верховного суду викладену в постанові від 12.02.2025 у справі №914/619/24, що зазначає про правомірність використання сторонами договору формульного розрахунку вартості електричної енергії відповідно до пп.7 п.19 Особливостей.
Скаржник зазначає, що на виконання умов договору позивачем було виставлено відповідачу для оплати рахунок №3135545-2602-1 за лютий 2026 року та для підписання акт прийняття-передавання товарної продукції. Складання іншого рахунку із зазначенням суми, яка не передбачена умовами договору суперечило б його діючим умовам, тому такий рахунок не складався, не надсилався відповідачу та відповідно не долучався до позовної заяви, як доказ.
Відтак, вважає, що посилання на недоведеність позовних вимог у зв`язку з відсутністю рахунку, який мав бути складений позивачем всупереч умовам договору, що є чинними та не визнані недійсними в судовому порядку, свідчить про неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, а також про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
У відповідності до ст.263 ГПК України відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому, зокрема, зазначає, що застосовуючи положення Закону України "Про публічні закупівлі" у системному взаємозв`язку з положеннями Постанови №1178, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Саме Закон має вищу юридичну силу, а Особливості лише визначають механізм його застосування під час воєнного стану.
Вказує, що пп.7 п.19 Постанови №1178 не передбачає автоматичної зміни ціни договору як істотної умов договору. Самим же договором передбачено, що зміна ціни оформлюється шляхом укладення додаткової угоди. Жодна норма договору або чинного законодавства не покладає на відповідача безумовного обов`язку підписати будь-яку запропоновану постачальником додаткову угоду. 
Крім того, відповідач зауважує, що запропонованою додатковою угодою ціна електричної енергії мала бути збільшена до 12,914352 грн за 1 кВт·год, тобто збільшення становило понад 43 % від початкової ціни, що свідчить про істотну зміну ціни договору поза межами принципів публічних закупівель, що суперечить вимогам законодавства. 
Вважає, що посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 12.02.2025 у справі №914/619/24 не спростовує правильності висновків суду першої інстанції у даній справі, оскільки зазначена справа розглядалася з урахуванням конкретних умов відповідного договору та встановлених судами фактичних обставин. Верховний Суд не зазначив, що будь-яке визначення ціни за формулою автоматично породжує нові фінансові зобов`язання замовника незалежно від погодження сторонами, або про безумовний обов`язок замовника укласти запропоновану постачальником додаткову угоду Верховний Суд не зробив.
Відповідач просить апеляційну скаргу ТОВ "Енера Чернігів" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 14.05.2026 - без змін. 
Відповідно до ч.1, 4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в них, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.12.2025 року між ТОВ "Енера Чернігів" (постачальник) та КП "Жмеринкаводоканал" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №3135545, згідно з п.2.1. якого постачальник зобов`язується постачати споживачу у 2026 році електричну енергію, код 09310000-5 - Електрична енергія за ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника (далі - електрична енергія / товар / електроенергія), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього договору.
Відповідно до п.2.2. договору, обсяг закупівлі електричної енергії за цим договором становить 540 000 кВт*год. 
За умовами п.5.1.-5.3. договору, загальна вартість цього договору становить 4059028,80 грн, крім того, ПДВ - 811 805,76 грн. разом з ПДВ - 4 870 834,56 грн. До загальної вартості цього договору включено послуги з передачі електричної енергії за регульованими тарифами.
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Споживач бере зобов`язання з отримання електричної енергії та його оплати в термін і строки, передбачені цим договором. Вартість спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді визначається як добуток обсягу спожитої електричної енергії на ціну за 1 кВт*год, визначену згідно з Додатком 3 до договору (п. 5.4., 5.7 договору).
Згідно з п.13.1. договору, зміни до договору про закупівлю можуть вноситись у випадках, зазначених у цьому договорі, та оформляються у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди. 
У відповідності до п.13.2.-13.3. договору, пропозицію щодо внесення змін до договору може зробити кожна із сторін договору. Пропозиція щодо внесення змін до договору має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін до договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Обмін інформацією щодо внесення змін до договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування.
Зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (п.13.4. договору). 
Відповідно до п.13.5. договору, додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами.
Згідно з п.14.6. договору, істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: 
- зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. Сторони можуть внести зміни до договору у разі зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача, а також у випадку зменшення обсягу споживчої потреби товару У такому випадку ціна договору зменшується залежно від зміни таких обсягів (14.6.1);
- погодження зміни ціни за одиницю електричної енергії в договорі про закупівлю у разі коливання ціни електричної енергії на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю електричної енергії. Зміна ціни за одиницю електричної енергії здійснюється пропорційно коливанню ціни електричної енергії на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю електричної енергії не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни електричної енергії на ринку) за умови документального підтвердження коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від ціни товару, визначеної сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Внесення таких змін можливе за наявності пред`явленого учасником обґрунтованого документального підтвердження коливання ціни електричної енергії на ринку, отриманого від офіційного сайту ДП "Оператор ринку". Документ, що надається Постачальником повинен містити інформацію про ринкову (середньозважену) ціну на електрична енергія станом на дату або місяць укладання договору (попередньої додаткової угоди) та ринкову (середньозважену) ціну на електрична енергія за розрахунковий період станом на момент укладання додаткової угоди (документ, що підтверджує коливання ціни електричної енергії на ринку повинен бути виданим не більше 5 календарних днів відносно дати укладення додаткової угоди). Коливання ціни на ринку має бути обґрунтовано та підтверджено посиланням на дані ДП "Оператор ринку", зокрема офіційного сайту https://www.oree.com.ua/. Зміна ціни за одиницю електричної енергії здійснюється шляхом множення ціни за одиницю електричної енергії станом на дату укладання договору (попередньої додаткової угоди) на індекс (коефіцієнт) зростання вартості електричної енергії. 
Зміна ціни за одиницю електричної енергії здійснюється відповідно до Додатку 3.
У разі документально підтвердженого зростання ціни за одиницю електричної енергії, одночасно здійснюється зменшення кількості електричної енергії.
Застосування зміненої ціни за одиницю електричної енергії для виставлення рахунку за спожиту електричну енергію здійснюється з зазначеної дати в підписаній Сторонами додатковій угоді.
Сторони протягом дії цього договору можуть внести зміни у Договір в частині ціни за одиницю товару у разі коливання ціни товару на ринку у разі настання надзвичайної ситуації в енергосистемі (якщо "ринок на добу наперед" тимчасово не зможе функціонувати відповідно до Закону Україну "Про електричну енергію"). В такому випадку Постачальник письмово звертається до Споживача щодо зміни ціни за одиницю товару. Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідкою(ами) (завіреними копіями довідок) компетентного органу (Торгово-промислової палати України та/або її регіональних представництв або ДП "Держзовнішінформ", або ДП "Укрпромзовнішекспертиза" чи іншого погодженого Сторонами органу щодо величини коливання на ринку. В письмовому зверненні Постачальник наводить посилання на зміни в нормативно-правових актах щодо формування ціни або умов постачання електричної енергії, на підставі яких вносяться зміни. У разі настання надзвичайної ситуації в енергосистемі (якщо "ринок на добу наперед" тимчасово не зможе функціонувати відповідно до Закону Україну "Про електричну енергію"), умови Додатка 3 до Договору не застосовуються (в частині зміни / розрахунку середньозважених цін на електричну енергію на ринку "на добу наперед") (п. 14.6.2);
- зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts. ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Сторони вносять відповідні зміни в разі зміни регульованих цін (тарифів) на передачу електричної енергії та/або середньозважених цін на електричну енергію на ринку "на добу наперед" згідно з Додатком 3 до договору (п.14.6.7).
За умовами п.15 договору, невід`ємною частиною цього договору є: Додаток 1 Заява-приєднання до Договору постачання електричної енергії; Додаток 2 Перелік об`єктів споживача, за якими здійснюється постачання електричної енергії; Додаток 3 Порядок визначення та зміни ціни постачання електричної енергії.
У додатку №3 до договору, сторони обумовили, порядок розрахунку та зміни ціни постачання електричної енергії, зокрема, фактична ціна за 1 кВт*год електричної енергії (Цф) на момент укладення договору визначається шляхом ділення кінцевої цінової пропозиції учасника-переможця (Постачальника) за результатами проведення процедури закупівлі на загальний обсяг закупівлі та становить 9,020064 (грн з ПДВ). 
Відповідно до п.3 додатку №3, зміна ціни за 1 кВт*год електричної енергії відбувається щомісячно шляхом укладання додаткової угоди, з урахуванням пункту 1 цього Додатка та пп.7 п.19 Особливостей. У такому разі постачальник письмово звертається до споживача щодо зміни ціни за 1 кВт*год електричної енергії.
Додатковою угодою №1 від 26.12.2025 року до договору, сторони обумовили, що у зв`язку з прийняттям Постанови НКРЕКП № № 2009 від 05.12.2025 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2026 рік" та встановленням тарифу на послуги з передачі електричної енергії з 01 січня 2026 року по 31 березня 2026 року на рівні 0,71368 грн/кВт*год. (без ПДВ), сторони домовились внести зміни до п. 1 Додатку № 2 до Договору в частині визначення ціни складової формули ціни за 1 кВт*год - Тосп, а саме: "Тосп - 0,71368 ціна (тариф) послуг оператора системи передачі, яка встановлена Регулятором, яка діє для відповідного розрахункового періоду за 1 кВт-год без ПДВ". Всі інші умови, вищезазначеного Договору, не змінені в цій Угоді, залишаються чинними, і Сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання.
Листом від 02.02.2026 року ТОВ "Енера Чернігів" надіслало на адресу КП "Жмеринкаводоканал" Додаткову угоду №2 про внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу №3135545 від 26.12.2025 року, згідно якої вартість за 1 кВт*год електричної енергії становить 10,913712 грн.
У відповідь на вказаний лист, КП "Жмеринкаводоканал" листом №33 від 09.02.2026 року повідомило, що не має можливості укласти додаткову угоду про збільшення ціни на електроенергію з 01 січня 2026 року, оскільки ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Відтак, КП "Жмеринкаводоканал" має можливість підписання Додаткової угоди на збільшення ціни за постачання електричної енергії в межах 10%.
Крім того, КП "Жмеринкаводоканал" листом №44 від 13.02.2026 року було відмовлено у підписані Додаткової угоди №2 лист від 13.02.2026 (Додаток 5), оскільки підприємство не має правових підстав для підписання запропонованої додаткової угоди з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 року у справі №920/19/24.
ТОВ "Енера Чернігів" листом від 13.02.2026 запропонувало КП "Жмеринкаводоканал" у разі непідписання додаткової угоди №2 на запропонованих постачальником умовах підписати додаткову угоду про припинення дії договору в частині постачання електричної енергії відповідно до п.14.2 договору №3135545 від 26.12.2025. До листа було додано підписаний постачальником примірник додаткової угоди, якою передбачалося припинення постачання електричної енергії з 07.03.2026, при цьому останнім днем постачання визначено 06.03.2026.
Листом від 18.02.2026 року КП "Жмеринкаводоканал" відмовилось від підписання Додаткової угоди та зазначило, що розрахунки за спожиту електричну енергію мають здійснюватись за ціною, визначеною чинним Договором.
КП "Жмеринкаводоканал" листом №57 від 24.02.2026 року просило ТОВ "Енера Чернігів" надати рахунок на оплату спожитої електричної енергії та акт-передавання за ціною, яка вказана в чинному Договорі про постачання електричної енергії №3135545 від 26.12.2025 року, оскільки надані Додаткові Угоди про внесення змін та доповнень до Договору не були підписані комунальним підприємством "Жмеринкаводоканал".
ТОВ "Енера Чернігів" надіслало на адресу КП "Жмеринкаводоканал" лист від 27.02.2026 року, до якого додано підписану постачальником Додаткову угоду №3, за змістом якої, для остаточних розрахунків за розрахунковий період лютий 2026 року застосовується середньозважена ціна на електричну енергію на ринку "на добу наперед", що оприлюднена на сайті AT "Оператор ринку" за результатами торгів у лютому 2026 року. ТОВ "Енера Чернігів" запропонувало встановити для остаточних розрахунків за лютий 2026 року ціну електричної енергії у розмірі 12,914352 грн за 1 кВт·год (з ПДВ).
Листом №62 від 03.03.2026 КП "Жмеринкаводоканал" відмовилося від підписання додаткових угод до Договору № 3135545 від 26.12.2025, посилаючись на їх невідповідність законодавству про публічні закупівлі, та зазначило, що розрахунки за спожиту електричну енергію мають здійснюватися за ціною, визначеною чинним договором.
ТОВ "Енера Чернігів" надіслало на адресу КП "Жмеринкаводоканал" лист від 09.03.2026 року, до якого додано акт приймання-передавання № 3135545-2602-1 за лютий 2026 року та рахунок № 3135545-2602-1 за лютий 2026 року, тариф за 1 кВт*год - 10,76196, на загальну суму 1 494 862,07 грн., з ПДВ.
Враховуючи непідписання КП «Жмеринкаводоканал» додаткової угоди №3 про зміну ціни електричної енергії та відповідно несплату виставленого рахунку за лютий 2026 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України "Про публічні закупівлі" (тут і далі - в редакції, чинній на момент укладення договору про постачання від 26.12.2025 та станом на час звернення позивача з пропозицією щодо внесення змін до нього 27.02.2026).
За змістом ч.4 ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі" відносини, пов`язані із сферою публічних закупівель, регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
Відповідно до приписів ст.5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням. 
Апеляційний суд зазначає, що основні вимоги до договору про закупівлю та порядок внесення змін до нього врегульовані ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, згідно з ч.1 якої договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, сторони, уклавши за результатом проведеної процедури закупівлі договір постачання електричної енергії споживачу, погодили всі його істотні умови, у тому числі предмет, ціну та строк виконання зобов`язань, що узгоджується з приписами Закону України "Про публічні закупівлі".
Предметом розгляду у цій справі є вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору постачання електричної енергії щодо визначення ціни, а також стягнення вартості спожитої електричної енергії за лютий 2026 року.
Згідно із ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Частиною 1 ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За положеннями ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно із ч.3, 4 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є ціна товару, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі"). Однак зазначена норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що додаткова угода, укладення якої є предметом спору, мала бути укладена на підставі іншого, відмінного від п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" нормативно-правового регулювання, а саме пп.7 п.19 Особливостей та на виконання Додатка 3 до договору, що не було враховано судом першої інстанції. 
Оцінюючи вказані доводи апелянта та наявність правових підстав для укладення спірної додаткової угоди, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до пунктів 3-7 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затв. Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Відповідно до п.1 Особливостей (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ці особливості встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Пунктом 18 Особливостей передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі, у тому числі за результатами електронного аукціону, крім випадків: визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті; перерахунку ціни в бік зменшення ціни тендерної пропозиції переможця без зменшення обсягів закупівлі; перерахунку ціни та обсягів товарів в бік зменшення за умови необхідності приведення обсягів товарів до кратності упаковки.
За змістом п.19 Особливостей істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни (пп.7 п.19 Особливостей). 
Як вбачається з п.13.1. договору, зміни до договору про закупівлю можуть вноситись у випадках, зазначених у цьому договорі, та оформляються у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди. 
Відповідно до п.13.2.-13.3. договору, пропозицію щодо внесення змін до договору може зробити кожна із сторін договору. Пропозиція щодо внесення змін до договору має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін до договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Обмін інформацією щодо внесення змін до договору здійснюється у письмовій формі шляхом взаємного листування.
Зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (п.13.4. договору). 
Згідно з п.14.6. договору, істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: - зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts. ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Сторони вносять відповідні зміни в разі зміни регульованих цін (тарифів) на передачу електричної енергії та/або середньозважених цін на електричну енергію на ринку "на добу наперед" згідно з Додатком 3 до Договору (п.14.6.7).
Аналізуючи зміст договору колегія суддів зазначає, що сторони погодили в договорі порядок визначення ціни електричної енергії, який передбачає її розрахунок за відповідною формулою з урахуванням показників ринку "на добу наперед".
Водночас, погодження сторонами такого механізму визначення ціни не означає автоматичної зміни істотних умов договору у разі зміни відповідних ринкових показників.
Із положень п.13.1-13.4 договору вбачається, що сторони погодили загальний порядок внесення змін до договору, відповідно до якого внесення змін до договору здійснюється виключно за взаємною згодою сторін, оформленою шляхом укладення додаткової угоди у письмовій формі. При цьому, пропозиція сторони про внесення змін повинна містити належне обґрунтування необхідності їх внесення. 
Отже, погоджений сторонами механізм розрахунку ціни сам по собі не свідчить про виникнення у відповідача безумовного обов`язку укласти запропоновану позивачем додаткову угоду та не є самостійною і достатньою підставою для внесення змін до договору. Такий механізм також не означає попередньої чи автоматичної згоди сторін на будь-яке коригування ціни залежно від коливання середньозважених цін на ринку "на добу наперед", оскільки зміна ціни потребує дотримання передбаченої договором процедури, наявності належного обґрунтування необхідності таких змін та взаємної згоди сторін.
Крім того, закріплення у договорі формульного механізму розрахунку ціни не змінює правової природи такої ціни як істотної умови договору про закупівлю із урахуванням ЦК України та Закону України "Про публічні закупівлі". 
Незалежно від способу визначення (фіксованого чи формульного), результатом застосування відповідного механізму є конкретна ціна за одиницю товару, яка підлягає оплаті саме замовником. Така ціна є істотною умовою договору про закупівлю у розумінні Закону України "Про публічні закупівлі" та підпадає під правове регулювання п.2 ч.5 ст.41 цього Закону.
Збільшення ціни за одиницю товару більш як на 10% не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", яка чітко встановлює, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/ внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 та підтвердженої у подальшій практиці, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю, а її зміна в бік збільшення допускається лише у межах, прямо визначених законом. При цьому загальний розмір такого збільшення не може перевищувати 10 відсотків від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору, незалежно від кількості внесених змін протягом строку його дії.
Колегія суддів звертає увагу, що передбачене п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" обмеження має імперативний характер та спрямоване на забезпечення принципів здійснення публічних закупівель, зокрема добросовісної конкуренції, відкритості та ефективного використання бюджетних коштів.
Враховуючи характер спірних правовідносин та встановлені обставини справи, судом не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що ціна електричної енергії за договором визначається відповідно до зміни середньозважених цін на ринку "на добу наперед", а тому регулюється виключно пп.7 п.19 Особливостей, без застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі". 
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що погоджений сторонами формульний порядок визначення ціни, у тому числі її розрахунок залежно від середньозважених цін на ринку "на добу наперед", не означає автоматичного погодження будь-якого результату такого розрахунку та не виключає застосування імперативних вимог законодавства щодо зміни істотних умов договору. Якщо внаслідок застосування погодженої формули відбувається збільшення ціни за одиницю товару понад межі, встановлені законом, таке збільшення є зміною істотної умови договору незалежно від способу визначення чи оформлення такої ціни. 
Інше тлумачення фактично створювало б можливість обходу встановлених законодавством обмежень у сфері публічних закупівель шляхом включення до договору формульного механізму визначення ціни, що нівелювало б результати проведеної процедури закупівлі та створювало б передумови для маніпулювання ціною після укладення договору.
Щодо посилання апелянта на неврахування господарським судом правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.02.2025 року у справі №914/619/24 щодо правомірності використання сторонами договору формульного розрахунку вартості електричної енергії відповідно до пп.7 п.19 Особливостей, апеляційний суд зазначає, що у зазначеній справі Верховним Судом досліджувалися інші договірні умови, погоджені сторонами, що свідчить про відмінність фактичних обставин справи від обставин, встановлених у цій справі. Відтак, відповідні доводи скаржника не приймаються колегією суддів до уваги з підстав неподібності правовідносин у вказаній справі та справі №914/619/24.
Крім того, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постановах від 18.06.2024 у справі № 922/2595/23 та від 01.10.2024 у справі № 918/779/23 дійшов висновку, зокрема, що постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 не передбачає внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі", а лише встановлює певні особливості щодо процедури здійснення публічних закупівель під час дії воєнного стану.
Верховний Суд у постанові від 28.08.2024 у справі №918/694/23 вказав на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.
Вказаного вище підходу послідовно дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 20.05.2026 у cправі №910/4865/24, від 09.04.2026 у cправі №914/1671/24, від 19.03.2026 у cправі №903/734/24, 19.03.2026 у cправі №922/2123/25.
Отже, за наведених обставин, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що в будь-якому випадку сторони мали керуватися обмеженнями, встановленими в п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі".
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст.652 ЦК України та п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24).
В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 роз`яснив, що обмеження у 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни, та від кількості підписаних додаткових угод.
Крім того, Верховним Судом зазначено, що метою закріплення в Законі України "Про публічні закупівлі" можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Перемога у тендері та укладення договору з однією ціною та її підвищення більш ніж на 10 % шляхом так званого "каскадного" укладання додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.
В такому разі постачальнику потрібно не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальнику також слід довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 №927/491/19).
Таким чином, збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10% від визначеної в договорі у будь-якому випадку суперечить ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Як вірно встановлено судом першої інстанції, сторони у договорі про постачання електричної енергії споживачу № 3135545 від 26.12.2025 року, обумовили фактичну ціну за 1 кВт*год електричної енергії (ЦФ) у розмірі 9,020064 грн. (з ПДВ).
Водночас, за змістом додаткової угоди № 3 від 02.03.2026 року, про визнання укладеною якої просить позивач, ціна Ц за 1 кВт*год електричної енергії за підсумками лютого 2026 року становить 12,914352 грн (з ПДВ): Цф = (10,048280 + 0,71368 + 0,00)*1,2 = 12,914352 грн.
Отже, позивачем у додатковій угоді № 3 визначено ціну за одиницю товару, за 1 кВт*год електричної енергії за підсумками лютого 2026 року, збільшену на 43,17 % від ціни, обумовленої сторонами у договорі про постачання електричної енергії споживачу №3135545 від 26.12.2025 року. 
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для укладення спірної додаткової угоди та як наслідок відмову у задоволенні позову у вказаній частині, оскільки за її умовами ціна за одиницю товару (кВт/годину) перевищує 10 % граничну межу, а ціна договору фактично збільшується на 43,17% порівняно з погодженою ціною під час закупівлі, що суперечить положенням п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та нівелює мету законодавчого регулювання процедур закупівлі та результати відкритих торгів. 
Разом з тим, позовна вимога про стягнення з відповідача 1494862,07 грн заборгованості за спожиту у лютому 2026 року електричну енергію, розраховану за тарифом, визначеним оспорюваною додатковою угодою №3, також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги щодо правомірності застосування умов зазначеної додаткової угоди.
У силу приписів ч.1 ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.73, 76-79, 86 ГПК України.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування ухваленого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення рішення Господарського суду Вінницької області від 14.05.2026 без змін, з огляду на що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" задоволенню не підлягає.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.
Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Рішення Господарського суду Вінницької області від 14.05.2026 у справі №902/368/26 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена "22" липня 2026 р.

Головуючий суддя Мельник О.В. 

Суддя   Гудак А.В. 

Суддя   Петухов М.Г.