Справа № 450/3304/26 Провадження № 3/450/1772/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 липня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 24.06.2026 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована у м. Львові та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно мотивів протоколу серії ВБА № 216984 від 19.06.2026 року, 05.06.2026 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не доглядала за нею належним чином, внаслідок чого остання вибігла під авто та отримала тілесні ушкодження, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
В судове засідання 16.07.2026 року ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у її відсутності не подала.
Ознайомлюючись із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 216984 від 19.06.2026 року, підписуючи такий, ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд матеріалів адміністративної справи в Пустомитівському районному суді Львівської області.
Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді її справи.
Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 виходячи з наступного.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частина 1 статті 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме невиконання нею батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, суду не надано.
Дії, які полягають у проведенні спільного часу із дитиною на вулиці не можуть бути адміністративно карані. ОСОБА_1 постійно перебувала поряд із малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак остання раптово відпустила руку матері, побачивши свого брата, та вибігла на дорогу, де відбувся наїзд автомобілем на ніжку дитини. При цьому, ОСОБА_1 негайно звернулась для надання медичної допомоги доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в медичний заклад, у зв`язку із чим отримання малолітньою дитиною тілесних ушкоджень самі по собі не можуть розцінюватися як неналежне виконання батьками обов`язків щодо виховання та нагляду за дитиною.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, у чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків, визначених статтею 150 СК України. У протоколі фактично наведено лише опис наслідку у вигляді отримання тілесних ушкоджень після наїзду автомобіля, однак не зазначено конкретних дій чи бездіяльності матері, які б свідчили про неналежний нагляд, залишення дитини без догляду або інше невиконання нею батьківських обов`язків.
Таким чином, працівниками поліції оформлено матеріали адміністративної справи без зібрання належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Слід також звернути увагу на те, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає не за будь-який нещасний випадок, який стався з дитиною, а лише за доведене ухилення батьків від виконання покладених на них законом обов`язків щодо її виховання, навчання та забезпечення належних умов життя. Такий склад правопорушення передбачає наявність конкретної протиправної поведінки батьків, яка повинна бути належним чином доведена уповноваженим органом.
В свою чергу з долучених до матеріалів справи доказів не вбачається в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь
У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Таким чином, провадження в справі за ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Окрім наведеного, з матеріалів адміністративної справи, зокрема рапорту начальника СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області О. Шкодин вбачається, що зареєстровані в Журналі ЄО заяв і повідомлень матеріали № 7448 від 05.06.2026 року підлягають розгляду в порядку ЗУ «Про звернення громадян» або в порядку КУпАП, у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку із цим внесення відомостей в ЄРДР. 
При цьому, вказані дії начальника СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області О. Шкодин щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, учасник якої отримав тілесні ушкодження, не передбачені чинним законодавством, оскільки такий не наділений повноваженнями встановлювати ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, а зазначені вище відомості необхідно внести у Єдиний реєстр досудових розслідувань згідно ст.214 КПК України.
Із врахуванням викладеного, слід звернути увагу начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області на факти, наведені у постанові, з метою внесення відомостей про дорожньо-транспортну пригоду у Єдиний реєстр досудових розслідувань, призначення і проведення судово-медичних експертиз особі, яка отримала тілесні ушкодження, як з участю такої особи, так і по медичним документам, її допиту, в тому числі усіх учасників пригоди, проведення слідчих експериментів і проведення необхідних автотехнічних, транспортно-трасологічних та інших експертиз з метою забезпечення завдань кримінального провадження, а саме ст. 2 КПК України. 
Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована у м. Львові та проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в її діях.
Звернути увагу начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області на факти, наведені у постанові, з метою внесення відомостей про дорожньо-транспортну пригоду у Єдиний реєстр досудових розслідувань, призначення і проведення судово-медичних експертиз особі, яка отримала тілесні ушкодження, як з участю такої особи, так і по медичним документам, її допиту, в тому числі усіх учасників пригоди, проведення слідчих експериментів і проведення необхідних автотехнічних, транспортно-трасологічних та інших експертиз з метою забезпечення завдань кримінального провадження, а саме ст. 2 КПК України. 
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.