Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2026 р. № 520/21090/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61024) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить суд: 
1. Визнати протиправною та скасувати Постанову про закінчення виконавчого провадження від 18.06.2026 № 80351608, винесеної головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Яною Барановою. 
2. Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 80351608 та продовжити вживати заходи щодо примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 520/27514/25 за виконавчим листом, виданим Харківським окружним адміністративним судом.
В обґрунтування позову зазначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.06.2026 № 80351608, винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Яною Барановою є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 20.07.2026 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку ст. 287 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Представником відповідача 23.07.2026 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України. 
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 80351608 по виконанню виконавчого листа № 520/27514/25 виданого 18.02.2026 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 без обмеження її граничним розміром з 01.02.2023, з урахуванням вже виплачених сум.
25.02.2026 керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.
До Відділу надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.03.2026 № 2000-0308-8/48076, яким повідомлено про часткове виконання рішення суду, а саме: «Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області добровільно виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 по справі № 520/27514/25. На виконання зазначеного рішення суду, з датою набрання законної сили 20.01.2026, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період 01.02.2023 по 31.03.2026 у розмірі 685 443 гривні 44 копійки.
23.03.2026 державним виконавцем, у порядку виконання ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст. 378 КАС України направлено заяву до Харківського окружного адміністративного суду про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 520/27514/25.
Ухвалою по справі № 520/27514/25 від 08.04.2026 року виданої Харківським окружним адміністративним судом відмовлено у задоволенні заяви представника Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Станом на 18.05.2026 рішення суду боржником в повному обсязі не було виконано та державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу на Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 5100 грн. та встановлено новий строк виконання рішення.
18.06.2025 керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
18.06.2026 до Головного Управління Національної поліції у Харківській області направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, щодо розгляду питання про притягнення посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Держпром, м-н Свободи, 3 під., 2 поверх, ЄДРПОУ 14099344), відповідальних за виконання рішення суду - до кримінальної відповідальності за невиконання виконавчого листа № 520/27514/25 виданого 18.02.2026 року Харківським окружним адміністративним судом.
18.06.2026 дане виконавче провадження завершене винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження у відповідності до пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Позивач не погодився із зазначеною постановою та звернувся до суду з цим позовом про її скасування.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положень ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до положень ст. 1, 3, ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26, п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
З матеріалів справи вбачається, що листом від 19.03.2026 № 2000-0308-8/48076 управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило відповідача про виконання рішення суду у добровільному порядку та повідомило, що на виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 по справі № 520/27514/25 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум. За результатом перерахунку 3 нараховано різницю в пенсії за період 01.02.2023 по 31.03.2026 у розмірі 685 443 гривні 44 копійки. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, установленому чинним законодавством порядку. Виплата перерахованої пенсії та нарахованої різниці в пенсії за судовим рішенням буде проводитись відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 821 від 14.07.2025 року
Суд враховує, що відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідного бюджетного асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі №405/3663/13-а (К/9901/1598/18) та від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а (К/9901/12146/18).
Вирішуючи спір, суд враховує, що пенсійним органом на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії позивача та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації, а її виплата буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.
З урахуванням зазначеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не виконало в повному обсязі рішення суду у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування (проведення перерозподілу бюджетних коштів за окремою бюджетною програмою на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду), що здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень.
Таким чином, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, що жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що виплати пенсій здійснюються пенсійним органом виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління ПФУ не має, про що зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі №405/3663/13-а.
Так, виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, тому у діях боржника в такому виконавчому провадженні відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення.
Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 21.08.2019 по справі №754/3105/19, від 21.05.2020 по справі №310/6910/16-а.
Статтею 71 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом.
Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі №560/594/20 зазначив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.
В свою чергу, Верховний Суд в постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.10. 2021 у справі №360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 зазначив, невиконання судового рішення ГУ ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що державний виконавець в межах спірних правовідносин вчинив всі необхідні, залежні він нього дії, в межах наданих повноважень щодо примусового виконання судового рішення по справі №520/27514/25.
Таким чином, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Яна Баранова обґрунтовано зробила висновок про необхідність закінчення виконавчого провадження ВП №80351608 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
За таких обставин, постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.06.2026 № 80351608, винесеної головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Яною Барановою, прийнята в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України(вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61024) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: протягом 10 днів з дня їх проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.