Справа № 355/1332/26 
Провадження № 2-о/355/54/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року Баришівський районний суд Київської області в складі: 

головуючого судді Троценко Т. А.
за участю секретаря Ліберацької Ю. В.
заявника ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій вказав, що після досягнення ним 60 –річного віку він звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На підтвердження страхового стажу надав трудову книжку та відповідні довідки.
Однак за результатами розгляду заяви ГУПФ в Житомирській області прийнято рішення від 19. 05. 2026 року за № 104050006204, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю у нього необхідного страхового стажу, оскільки на титульній сторінці трудової книжки наявні виправлення у даті його народження, і крім того, період роботи з 1989 року по 1998 рік потребує підтвердження первинним документами про заробітну плату. 
Просить встановити той факт, що трудова книжка, видана 01. 09. 1988 року серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з виправленнями на титульній сторінці – 12/0,05.04.1966 належить йому, заявнику, та встановити факт безперервного трудового (страхового) стажу в Бзівській середній школі з 05. 09. 1989 року по 31. 08. 1998 року. 
Встановлення юридичного факту необхідно для оформлення пенсії за віком.
У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву і пояснив, що у 1988 році він працював у Березанській школі вчителем математики, в райвідділ освіти на його ім`я видали трудову книжку, у якій не було вказана дата його народження, і тоді він сам зробив відповідний запис на титульній сторінці трудової книжки, написав з виправленнями, і при зверненні до Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком, ця трудова книжка з виправленнями не була прийнята як доказ його трудової діяльності.
В подальшому він безперервно працював вчителем математики у Бзівській середній школі Баришівського району на протязі з 05. 09. 1989 року по 31. 08. 1998 року, але записи про це не збереглися, і Пенсійний фонд у трудовий стаж цей період роботи не зарахував, тому він вимушений звернутися до суду з цією заявою. 

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області до суду не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти заяви не надав, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суду пояснили, що вони працювали у Бзівській середній школі, ОСОБА_3 працював на посаді директора, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 – вчителями. У той же час, у період з 1989 року по 1989 рік у школі разом з ними працював ОСОБА_1 , який викладав математику. Чому йому не зарахували цей стаж їм не відомо, підтверджують факт роботи ОСОБА_1 на цій посаді у певний період часу.

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.
Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. 
Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Також відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).»
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть встановлюватися також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 Березанською восьмирічною школою Київської області 01. 09. 1988 року видана трудова книжка серії НОМЕР_1 , згідно якої він прийнятий на роботу з 24. 08. 1988 року вчителем математики.
Після досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але отримав відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю у нього необхідного страхового стажу, оскільки на титульній сторінці трудової книжки наявні виправлення у даті його народження.
Згідно паспорту громадянина України датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ця ж дата вписана у трудову книжку ОСОБА_1 , тому суд вважає за можливе встановити, що трудова книжка з виправленнями належить саме заявнику ОСОБА_1 .
Крім того, як вбачається з відповіді ГУ Пенсійного фонду України у Житомирській області період роботи ОСОБА_1 з 1989 року по 1998 рік потребує підтвердження первинним документами про заробітну плату.
Згідно довідки № 65 завідувача архівного виконавчого комітету Баришівської селищної ради від 11. 06. 2026 року сектору розрахунково - платіжні відомості за 1989, 1991, 1993, 1995, 1996, 1997 роки на зберігання не передавалися.
З довідки № 65/1 від 11. 05. 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 на підставі наказу від 05. 09. 89 № 63-к призначений на посаду учителя математики Бзівської середньої школи, в подальшому переведений на посаду вчителя основ інформатики і обчислювальної техніки, наказу від 31.08. 1998 року № 29-к про звільнення ОСОБА_1 в документах архівного фонду не виявлено.
Факт роботи заявника вчителем математики, а згодом інформатики і обчислювальної техніки в Бзівській середній школі у період з 05. 09. 1989 року по 31. 08. 1998 року підтверджений показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .
За таких обставин суд вважає що заява ОСОБА_1 підтверджена належними та достатніми доказами, отже підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 315,316,319,258,264,265,268,273 ЦПК України, - суд
У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 01. 09. 1988 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з виправленнями на титульній сторінці – 12/0,05.04.1966 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити факт безперервного трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 у Бзівській середній школі з 05. 09. 1989 року по 31. 08. 1998 року.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського
районного суду       Т. А. Троценко