Справа № 584/722/26
Провадження № 2/584/608/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

22.07.2026 Путивльський районний суд Сумської області
в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.
за участі: секретаря Зікрати Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі – ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 27.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір про надання коштів у кредит № 45553261, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії за надання кредиту, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 26.03.2026 має заборгованість в розмірі 23098 грн. 60 коп., в т.ч.: 7000 грн. 00 коп. - заборгованості за основною сумою боргу, 978 грн. 60 коп. - заборгованості за процентами, 1120 грн. 00 коп. – заборгованості за комісією, 14000 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею/неустойкою.
25.02.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 25/02/26, за умовами якої останній набув право грошової вимоги, в тому числі, і за договором кредиту № 45553261 від 27.09.2025.
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 23098 грн. 60 коп., а також судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, в силу ч. 7 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав (а.с. 52).
Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Як встановлено судом, 27.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45553261, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп. на строк 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 0,466% за 1 (один) день користування кредитом, комісії за надання кредиту у розмірі 16,00% від суми наданого кредити, що становить 1120 грн. 00 коп., та пені у розмірі 4% в день (а.с.6-13).
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало взяті на себе зобов`язання відповідно до зазначеного договору, що підтверджується копією платіжної інструкції від 27.09.2025, а також довідкою ТОВ «Европейська платіжна система» вих. № КД-000045663 від 06.03.2026 (а.с.17,20 ).
Як вбачається з довідки АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-260527/112488-БТ від 4 червня 2026 року на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в банку емітовано платіжну банківську картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на яку 27 вересня 2025 року було зараховано 7000 грн. (а.с.59-60).
Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 26.03.2026 має заборгованість в розмірі 23098 грн. 60 коп., в т.ч.: 7000 грн. 71 коп. - заборгованості за основною сумою боргу, 978 грн. 60 коп. - заборгованості за процентами, 1120 грн. 00 коп. – заборгованості за комісією, 14000 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею (а.с.22 ).
25.02.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 25/02/26, за умовами якої останній набув право грошової вимоги, в тому числі, і за договором кредиту № 45553261 від 27.09.2025 (а.с.23-26 ).
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно з ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з п.9.3.8 договору позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит відповідно до умов Договору, сплачувати проценти за договором та комісію за надання кредиту у встановлених умовами договору порядку та розмірах, забезпечити своєчасне виконання забов`язань відповідно до умов договору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Проте, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, без урахування суми штрафу (неустойки, пені), яка за законом підлягає списанню кредитодавцем.
Таким чином, вимога про стягнення пені у розмірі 14000 грн 00 коп задоволенню не підлягає (23098 грн. 60 коп. – 14000 грн. 00 коп. = 9098 грн. 60 коп.).
Крім того, відповідно до умов договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45553261 за надання кредиту встановлено комісію у розмірі 16 % від суми наданого кредиту, що становить 1120 грн. 00 коп., при цьому з розрахунку заборгованості за вказаним договором станом на 26.03.2026 вбачається, що позивачем було нараховано комісію за оформлення кредиту саме у розмірі 1120 грн. 00 коп., тобто відповідно до погоджених сторонами умов договору.
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз змісту положень кредитного договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, що надаються позичальнику та за які встановлена комісія у визначених у цих пунктах розмірах. Позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що положення кредитного договору щодо сплати позичальником комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Указаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.10.2024 у справі № 582/202/22.
Також суд зауважує, що положення договору про надання, управління та обслуговування споживчого кредиту, які передбачають здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемними. Надання кредиту є по суті основним обов`язком кредитодавця за умовами укладеного із споживачем договором, а не послугою, виконання якого не може здійснюватися за окрему плату.
Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.
Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Оскільки положення кредитного договору, якими встановлені умови про сплату позичальником комісії за надання, управління та обслуговування кредиту є нікчемними (в частині встановленої комісії), суд на підставі ч. 5 ст. 216 ЦК України вважає за потрібне застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. Зокрема, сума заборгованості підлягає зменшенню на 1120 грн. 00 коп. (суми нарахованої комісії за надання кредиту).
За таких обставин заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45553261 від 27.09.2025 становить 7978 грн. 60 коп., з яких: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 978 грн. 60 коп. заборгованість за процентами.
У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 919 грн. 63 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову, пропорційно розміру задоволених вимог (7978 грн 60 коп. х 2662 грн. 40 коп./23098 грн. 60 коп. = 919 грн. 63 коп.) та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1554 грн. 37 коп. витрат на правничу допомогу (7978 грн. 60 коп. х4500 грн. 00 коп./23098 грн. 60 коп. =1554 грн. 37 коп.).
Виходячи з наведеного, ст.ст. 141, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, код ЄДРПОУ 43311346) 7978 грн. 60 коп. (сім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень шістдесят копійок) заборгованості за договором про надання коштів у кредит № 45553261від 27.09.2025.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, код ЄДРПОУ 43311346) 919 грн. 63 коп. (дев`ятсот дев`ятнадцять гривень шістдесят три копійки) витрат по сплаті судового збору при подачі позову, 1554 грн. 37 коп. (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят чотири гривні тридцять сім копійок) витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв