ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 вересня 2026 року 
м. Київ 
справа № 296/5268/20
провадження № 61-14277св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Ігнатенка В. М., 
суддів: Карпенко С. О., Литвиненко І. В., Матрєва С. Ю., Фаловської І. М.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 рокуу складі колегії суддів: Талько О. Б., Шевчук А. М., Коломієць О. С.,
у справі за позовом  ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист житлових прав,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень
У червні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до виконавчого комітету Житомирської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив: 
- визнати неправомірними дії виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо невнесення його в списки для отримання житла із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи;
- зобов`язати відповідача внести його з сім`єю в списки осіб для отримання житла;
- зобов`язати відповідача забезпечити позивача житловою площею протягом року відповідно до положень статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01 липня 2021 року у складі судді Маслак В. П. у задоволенні позову   ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у складі колегії суддів: Талько О. Б., Шевчук А. М., Коломієць О. С., апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 01 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Визнано неправомірними дії виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо невнесення ОСОБА_1 та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи.
Зобов`язано виконавчий комітет Житомирської міської ради внести ОСОБА_1 та членів його сім`ї у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи.
У задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Короткий зміст заяви про роз`яснення судового рішення
У липні 2025 року виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся до апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2022 року у частині зобов`язання відповідача внести позивача та членів його сім`ї у списки для отримання житла з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи.
В обґрунтування вказаної заяви відповідач вказував, що позивач наполягає на тому, що до членів його сім`ї, які підлягають внесенню в списки осіб для отримання житла згідно з постановою апеляційного суду, належить також його онук, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , після того, як ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку. 
Короткий зміст оскарженої ухвали апеляційного суду
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року заяву виконавчого комітету Житомирської міської ради задоволено.
Роз`яснено, що до членів сім`ї ОСОБА_1 , які підлягають внесенню у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи, належить: дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_2 .
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що позивач з 1987 року перебував у загальній черзі для отримання житла в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області. З 1990 року разом із членами сім`ї 
у складі дружини ОСОБА_3 та двох дочок: ОСОБА_4 , 
ОСОБА_2 , був внесений у списки осіб для першочергового отримання житла, а з 1992 року - у списки осіб для позачергового отримання житла як ліквідатор аварії на Чорнобильській атомній електростанції.
14 травня 2004 року згідно з рішенням житлово-побутової комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26 лютого 2002 року позивачу видано ордер на його вселення разом із сім`єю у складі трьох осіб (дружина та дві дочки) у трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
На підставі рішення житлово-побутової комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26 червня 2002 року позивача разом із членами його сім`ї у складі трьох осіб знято з квартирного обліку, оскільки вони були забезпечені житлом.
Разом з тим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира 
від 06 лютого 2017 року у справі № 296/90/12-ц скасовано рішення житлово-побутової комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області 26 червня 2002 року у частині зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку.
Вказана обставина була підставою для часткового задоволення позову та зобов`язання відповідача внести ОСОБА_1 разом із членами його сім`ї, до складу якої на час виникнення спірних правовідносин належали: дружина ОСОБА_3 та дві дочки: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , у списки осіб для отримання житла.
Отже, апеляційним судом було поновлено житлові права позивача та його дружини і двох дочок. 
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність роз`яснити постанову від 25 січня 2022 року, зазначивши, що на час виникнення спірних правовідносин до членів сім`ї позивача, які підлягають внесенню у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному обліку, належать: дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_2 .
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Житомирського апеляційного суду 
від 28 жовтня 2025 року, просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати й ухвалити нове рішення про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2025 року, шляхом зазначення, що сім`я заявника складається з п`яти осіб (дружина, двоє дочок та онук) і вони підлягають внесенню у список осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2025 рокувідкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року, витребувано справу із суду першої інстанції.
У січні 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 26 серпня 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що постанова Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2022 року не підлягала роз`ясненню, оскільки вона є зрозумілою і чіткою, узгоджується з нормами права, якими регулюються спірні правовідносини. 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 25 січня 
2022 року фактично змінено зміст вказаного судового рішення, оскільки помилково зазначено, що до складу сім`ї позивача належать лише дружина та дві дочки. Предметом спору було внесення позивача та членів його сім`ї, у тому числі онука - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у список осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи. 
Отже, оскаржувану ухвалу апеляційного постановлено з порушенням закону, унаслідок чого її слід скасувати й роз`яснити постанову Житомирського апеляційного суду від 25 січня 2022 року, а саме вказати, що до членів сім`ї ОСОБА_1 , які підлягають внесенню у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи, належить: дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_2 , онук 
ОСОБА_5 .
Позиція інших учасників справи
У січні 2026 року виконавчий комітет Житомирської міської ради направив до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення касаційну скаргу  ОСОБА_1 , а оскаржувану ухвалу апеляційного суду без змін, оскільки вона є законною і обґрунтованою, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на їх законність не впливають.
На виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 25 січня 
2022 року виконавчим комітетом міської ради Житомирської міської ради було прийнято рішення від 01 березня 2023 року № 188 «Про взяття на квартирний облік, включення до списків першочергового та позачергового одержання жилих приміщень і упорядкування черги за місцем проживання». Згідно з пунктом 6 вказаного рішення виконавчого комітету міської ради позивача та членів його сім`ї внесено у списки осіб для отримання житла у виконавчому комітеті міської ради з часу перебування на квартирному обліку за місцем роботи. 
Отже, відповідачем виконано постанову апеляційного суду у повному обсязі, внесено позивача (склад сім`ї 4 особи) у список громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
У позивача та членів його сім`ї відсутні перешкоди для звернення у встановленому законом порядку з вимогою про внесення змін в облікову справу шляхом включення онука  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідну облікову справу. 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої 
статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.
За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто, мова йде про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до суті рішення та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо у відповідній заяві порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових відомостей, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання, то суд відмовляє у роз`ясненні рішення (див. ухвали Великої Палати Верховного Суду від 09 липня 2018 року у справі № 911/2050/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 911/2050/16, від 14 травня 2019 року у справі № 904/2529/18, від 14 травня 2019 року у справі № 904/2526/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 372/51/16-ц).
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі 
№ 233/3676/19 вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення».
Звертаючись до суду із заявою, відповідач просив роз`яснити постанову апеляційного суду, оскільки позивач вважав, що до членів його сім`ї, які підлягають внесенню в списки осіб для отримання житла належить також його онук, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто після того, 
як ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку.
Апеляційний суд у постанові від 25 січня 2022 року, при вирішенні цієї справи по суті спору, виходив з того, що рішенням Корольовського районного суду 
м. Житомира від 06 лютого 2017 року у справі №296/90/12-ц скасовано рішення житлово-побутової комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26 червня 2002 року у частині зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку, тобто останній фактично поновлений у відповідних списках осіб для отримання житла. 
Апеляційний суд роз`яснив свою постанову таким чином, що саме на час виникнення спірних правовідносин (2002 рік) до членів сім`ї позивача, які підлягають внесенню у списки осіб для отримання житла з часу перебування на квартирному обліку, належали: дружина ОСОБА_3 , дочка 
ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_2 .
Суд касаційної інстанції перевіряє під час розгляду касаційної скарги виключно питання права та оцінює чи не вийшов апеляційний суд за межі процесуальних норм роз`яснюючи власне рішення або відмовляючи у цьому. 
Верховний Суд немає повноважень здійснити власне роз`яснення тексту постанови апеляційного суду. Якщо апеляційний суд порушив норми права, Верховний Суд може скасувати ухвалу про роз`яснення та повернути питання до апеляційного суду на новий розгляд.
Оскільки апеляційний суд діяв у межах своїх процесуальних повноважень та не припускався порушень закону, роз`яснивши рішення, надав правильне та вичерпне роз`яснення, яке не змінює суті рішення, то доводи заявника 
у касаційній скарзі є безпідставними. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не підтвердилися, висновки апеляційного суду є законними та обґрунтованими, тому колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін. 
Керуючись статтями 400, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Житомирського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Ігнатенко
Судді С. О. Карпенко
І. В. Литвиненко
С. Ю. Мартєв
І. М. Фаловська