Справа № 347/1306/26
Провадження № 2/347/1008/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Драч Д.С.,
за участі секретаря Атаманюк О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

27.05.2026 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що 13 липня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області за актовим записом №1201.
У цьому шлюбі народився син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що в Книзі реєстрації народжень 06 квітня 2018 року зроблено відповідний запис №4 (Свідоцтво Серії НОМЕР_1 від 06 квітня 2018 року.)
Представник позивача зазначає, що 19 грудня 2019 року рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області по справі №347/2152/19 шлюб між сторонами було розірвано.
Син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зверталась до Косівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою про стягнення аліментів і рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2019 року по справі №347/2155/19 позов було частково задоволено. Суд вирішив стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування заявлених вимог сторона позивача вказує, що на даний час обставини змінилися, і попередній спосіб стягнення аліментів не відповідає найкращим інтересам дитини, а тому виникла необхідність звернутись до суду із позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача. Водночас розмір раніше визначених аліментів фактично не відповідає реальним витратам на утримання дитини та не забезпечує її гармонійний розвиток.
На переконання представника позивача, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. 
Дитина перебуває у шкільному віці, що обумовлює значні щомісячні витрати на його утримання, розвиток, навчання та медичне забезпечення. 3 огляду на вік сина є потреба у повноцінному харчуванні з усіма необхідними базовими продуктами. Також дитина швидко росте, потребує регулярного оновлення сезонного одягу та взуття. Також є витрати на шкільні потреби, що включають в себе витрати на канцелярію, гуртки, навчальні матеріали, додаткові підручники. 
Окрім цього, дитині необхідне медичне забезпечення, а саме профілактичні огляди, ліки, стоматологічні послуги. 
З урахуванням економічної ситуації в країні, росту цін на продукти харчування, одяг, взуття, канцелярію, медикаменти, витрат на дозвілля, комунальних послуг сторона позивача вважає, що доцільно змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на 1/4 частки від всіх доходів відповідача, решту базових потреб позивач буде забезпечувати самостійно.
Представник позивача вважає, що такий розмір не перевищує можливості відповідача, але є необхідним для забезпечення належного рівня життя дітей відповідно до їхнього віку.
За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, в тому числі – справи про стягнення аліментів.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України).
Відповідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України).
Ухвалою судді від 29.05.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано термін для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідач не надсилав до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши усі наявні докази, які мають значення для розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13.07.2017 рокуперебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у сторіннародився син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копією свідоцтва про народженняСерія НОМЕР_1 виданого 06 квітня 2018 року підтверджено те, що батькомОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  є ОСОБА_2 , а матір`ю є ОСОБА_1 (а.с.14).
На підставі копії рішення Косівського районного суду від 19.12.2019 року у справі №347/2152/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживання при матері ОСОБА_1 (а.с.13).
Факт проживання неповнолітньої дитини із матір`ю підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання та витягом з реєстру Яблунівської селищної територіальної громади, згідно з якими ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15,16).
Відповідно до копії рішення Косівського районного суду від 19.12.2019 року у справі №347/2155/19 судом вирішено стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_3 , жителя с. Баня-Березів, Косівського району Івано-Франківської області аліменти в твердій грошовій сумі на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , жительки с. Середній Березів Косівського району Івано-Франківської області на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі по 1200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10-12).
Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дитини, також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку – наявні правові підстави для зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача.
Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).
Законодавство допускає зміну способу стягнення коштів. Так, згідно зі статтею 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У Постанові від 19.02.2025 у справі № 367/10126/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що «з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18).
Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. 
Представник позивача пропонує стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, що відповідає вимогам закону.
Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18).
З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, а також – тенденцію зростання розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і мінімальної заробітної плати для працездатних осіб - суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів – їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України).
За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 
На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України, керуючись ст.ст. 81, 89, 263-265, 280-289, 430 ч. 1 п.1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.
Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Косівського районного суду від 19 грудня 2019 року по справі №347/2155/19 з твердої грошової суми на частку від доходу, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Повне рішення складено 08.07.2026 року.

Суддя:    Д.С. Драч