С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/5344/26
В справі 760/21173/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
14 вересня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Коробенка С.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ІІ. Описова частина
01 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - Позивач) звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17.01.2024-100002318 від 17 січня 2024 року у розмірі 19.969,44 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на те, що 17 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії)) № 17.01.2024-100002318. Договір укладено в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», та підписано Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором E935, отриманим ним у смс-повідомленні на фінансовий номер телефону НОМЕР_1 ; паспорт споживчого кредиту підписано кодом підтвердження A935. Ідентифікацію та верифікацію Позичальника проведено через Систему BankID Національного банку України, абонентом якої Позивач є з 26 жовтня 2020 року.
За умовами заявки, яка є невід`ємною частиною договору, Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 13.000,00 грн строком на 98 днів з дати його надання; дата надання/видачі кредиту - 17 січня 2024 року, дата повернення (виплати) кредиту - 23 квітня 2024 року. Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (черговий період). Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1 % за один (1) день користування кредитом; денна процентна ставка - 0,86 %; комісія, пов`язана з наданням кредиту, - 15 % від суми кредиту, що дорівнює 1.950,00 грн, яка нараховується та обліковується в день видачі кредиту; неустойка - 130,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 8.334,03 %, загальні витрати за споживчим кредитом - 10.951,42 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 23.951,42 грн.
Графіком платежів, наведеним у пункті 10 заявки, передбачено сплату суми кредиту 7 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у розмірі 3.421,63 грн кожен (сьомий платіж - 3.421,64 грн), а також сплату комісії 2 платежами у розмірі 1.601,63 грн та 348,37 грн.
Як зазначає Позивач, факт надання кредиту підтверджується квитанцією LIQPAY (ID операції 2416047455), згідно з якою о 16 год 28 хв 17 січня 2024 року здійснено виплату 13.000,00 грн на платіжний інструмент MASTERCARD № НОМЕР_3 з призначенням платіжної операції «Видача за договором №17.01.2024-100002318»; еквайр - АТ КБ «ПриватБанк», платник - «Швидкий кредит» (sgroshi.com.ua).
Позивач також звертає увагу суду на те, що Відповідачем вчинено дії, спрямовані на визнання боргу, а саме проведено часткову сплату за кредитним договором: 30 січня 2024 року - на суму 3.421,63 грн та 13 лютого 2024 року - на суму 3.421,63 грн, які враховані при формуванні довідки-розрахунку. На обґрунтування цього доводу Позивач посилається на постанову Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 916/2403/18.
Позивач вказує, що Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 19.969,44 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11.746,74 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 8.222,70 грн. Згідно з довідкою-розрахунком проценти за кредитом нараховані за період з 17 січня 2024 року по 23 квітня 2024 року.
Позивач просить стягнути з Відповідача зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати.
01 серпня 2025 року автоматизованим протоколом розподілу судових справ між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.
04 серпня 2025 року матеріали позовної заяви фактично отримані головуючим суддею.
04 серпня 2025 року до суду надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання Відповідача.
Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відзиву на позов Відповідач не подав, будь-яких заяв, клопотань або доказів до суду не надіслав. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи не надходило.
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З урахуванням наведеного справу розглянуто за наявними у ній матеріалами без проведення судового засідання.

ІІІ. Мотивувальна частина
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; докази мають бути належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність - достатньою для встановлення обставин справи.

Щодо укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів
З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір № 17.01.2024-100002318 в електронній формі. Складовими частинами договору є пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), додаток - інформаційне повідомлення позичальника та паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частинами першою, третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 12 цього Закону моментом підписання електронного правочину є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінація цифр і літер (або тільки цифр чи тільки літер), яку заявник отримує, зокрема, у вигляді SMS-коду, надісланого на телефон; договір про надання фінансового кредиту, підписаний позичальником за допомогою такого одноразового пароля-ідентифікатора, є укладеним між сторонами правочином.
Усі складові частини кредитного договору № 17.01.2024-100002318 підписані одноразовим ідентифікатором E935, направленим на фінансовий номер телефону Відповідача НОМЕР_1 , а паспорт споживчого кредиту - кодом підтвердження A935. Ідентифікацію Позичальника проведено через Систему BankID Національного банку України, за даними якої особу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , встановлено однозначно; за тими самими даними встановлено і зареєстроване місце проживання Позичальника: АДРЕСА_1 .
Факт реального перерахування кредитних коштів підтверджується квитанцією LIQPAY (ID операції 2416047455) про виплату 13.000,00 грн на платіжний інструмент MASTERCARD № НОМЕР_3 з призначенням платіжної операції «Видача за договором №17.01.2024-100002318». Зазначені реквізити платіжного інструмента відповідають реквізитам належного Позичальнику електронного платіжного засобу (НОМЕР_3), вказаним у пункті 4.1 оферти та в заявці до кредитного договору. Дата та час здійснення операції (16 год 28 хв 17 січня 2024 року) збігаються з датою та часом укладення договору.
Крім того, факт отримання кредитних коштів опосередковано підтверджується і діями самого Відповідача, який 30 січня 2024 року та 13 лютого 2024 року здійснив платежі на виконання цього договору.
За таких обставин суд доходить висновку, що кредитний договір № 17.01.2024-100002318 від 17 січня 2024 року є укладеним у встановленому законом порядку, а факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 13.000,00 грн - доведеним.

Щодо заборгованості за тілом кредиту
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Строк, на який надавався кредит, становить 98 днів і сплив 23 квітня 2024 року.
Судом установлено, що Відповідач здійснив на виконання договору два платежі - 30 січня 2024 року та 13 лютого 2024 року, кожен у розмірі 3.421,63 грн, а всього 6.843,26 грн. Зазначені дати збігаються з останніми днями відповідно першого (14-й день користування кредитом) та другого (28-й день користування кредитом) чергових періодів, визначених пунктом 5 заявки.
Перевіряючи розподіл цих платежів, суд виходить з того, що згідно з пунктом 10 заявки у складі кожного чергового платежу підлягали сплаті проценти за відповідний черговий період та передбачені графіком платежі комісії. Платіж від 30 січня 2024 року у розмірі 3.421,63 грн спрямовано на погашення процентів за перший черговий період (13.000,00 грн х 1 % х 14 днів = 1.820,00 грн) та першого платежу комісії (1.601,63 грн), що в сумі становить 3.421,63 грн; тіло кредиту цим платежем не погашалося. Платіж від 13 лютого 2024 року у розмірі 3.421,63 грн спрямовано на погашення процентів за другий черговий період (13.000,00 грн х 1 % х 14 днів = 1.820,00 грн), другого платежу комісії (348,37 грн), а решту - 1.253,26 грн - на погашення тіла кредиту.
Відтак залишок заборгованості за тілом кредиту становить 11.746,74 грн (13.000,00 грн - 1.253,26 грн), що відповідає заявленій Позивачем сумі та даним довідки-розрахунку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, у розмірі 1.950,00 грн погашена повністю і до стягнення Позивачем не заявлена.
Після 13 лютого 2024 року жодних платежів за договором Відповідачем не здійснено. Доказів повернення кредитних коштів повністю або в більшому розмірі Відповідач суду не надав, матеріали справи таких доказів не містять.
З огляду на викладене вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11.746,74 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо процентів за користування кредитом
Відповідно до частин першої, другої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частинами першою, другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі.
Пунктом 6 заявки до кредитного договору встановлено фіксовану незмінну процентну ставку в розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Згідно з пунктом 8 заявки проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (залишку від суми кредиту) на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку.
Оскільки проценти за перший та другий чергові періоди (по 1.820,00 грн за кожен) Відповідачем сплачені, спірними є проценти, нараховані за подальший період користування кредитом. Починаючи з 14 лютого 2024 року базою нарахування процентів є залишок суми кредиту - 11.746,74 грн. Кількість днів користування кредитом з 14 лютого 2024 року по 23 квітня 2024 року (останній день строку кредитування) становить 70 днів. Відтак розмір процентів за цей період становить 8.222,72 грн (11.746,74 грн х 1 % х 70 днів).
Позивач заявив до стягнення проценти в розмірі 8.222,70 грн, тобто на 0,02 грн менше від розрахованої судом суми. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, а тому стягненню підлягають проценти в заявленому Позивачем розмірі - 8.222,70 грн.
Суд звертає увагу, що проценти нараховані виключно в межах строку, на який надавався кредит, тобто по 23 квітня 2024 року включно. Таке обмеження нарахування процентів строком кредитування відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), про неможливість нарахування передбачених договором процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування.
Умова договору про розмір процентної ставки була доведена до відома Позичальника до укладення договору в паспорті споживчого кредиту (стандартизованій формі) відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», у якому зазначено як процентну ставку, так і денну процентну ставку, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача. Відповідач з цими умовами погодився, підписавши паспорт споживчого кредиту, оферту, заявку та акцепт; вимог про визнання відповідних умов договору недійсними не заявляв, зустрічного позову не подавав.
Суд також перевірив дотримання Кредитодавцем обмеження, встановленого частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX), за якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Визначена договором денна процентна ставка становить 0,86 % ((10.951,42 грн / 13.000,00 грн) / 98 днів х 100 %), тобто не перевищує встановленого законом граничного розміру. Перевищення фактично нарахованих процентів над їх розрахунковою величиною, врахованою у складі загальних витрат за споживчим кредитом, зумовлене виключно тим, що Відповідач припинив погашення тіла кредиту за графіком, унаслідок чого база нарахування процентів залишалася незмінною, і не свідчить про порушення Кредитодавцем наведеної норми, яка регулює порядок обчислення та розкриття денної процентної ставки на момент укладення договору.
При цьому проценти за користування кредитом за своєю правовою природою є платою за користування грошовими коштами, а не мірою цивільно-правової відповідальності, а тому підстав для їх зменшення в порядку статті 551 ЦК України немає, а обмеження, встановлені пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, на них не поширюються. Неустойки, а також сум, передбачених статтею 625 ЦК України, Позивач до стягнення не заявляв.
З огляду на викладене вимога про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 8.222,70 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі - на суму 19.969,44 грн, з яких тіло кредиту - 11.746,74 грн, проценти за користування кредитом - 8.222,70 грн.

Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2.422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 29 липня 2025 року № СЦ00029683.
Оскільки позов задоволено в повному обсязі, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2.422,40 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що Позивач у позовній заяві заявив орієнтовний розмір таких витрат у сумі 6.000,00 грн та повідомив, що докази їх понесення будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. До ухвалення цього рішення відповідних доказів до суду не надходило, а тому питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу підлягає вирішенню в порядку, встановленому частиною восьмою статті 141 ЦПК України, після надання відповідних доказів.

ІV. Резолютивна частина
Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 612, 629, 1046, 1048, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 8, 9, 12 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд вирішив:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 17.01.2024-100002318 від 17 січня 2024 року у розмірі 19.969 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 44 коп., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту - 11.746,74 грн;
- проценти за користування кредитом - 8.222,70 грн.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2.422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
4. Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: