Справа № 522/23145/25-Е
Провадження № 2/522/6778/26

ІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року       м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.01.2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» - задоволено.
До суду 10.02.2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 09.01.2026 року по цивільній справі № 522/23145/25-Е.
До суду 11.02.2026 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» надійшла заява про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду від 09.01.2026 року по цивільній справі № 522/23145/25-Е
Ухвалою суду від 19.03.2026 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду - задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.01.2026 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано і призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін із призначенням судового засідання на 12.05.2026 року.
Про розгляд справи 12.05.2026 року сторони були повідомлені.
У зв`язку з відсутністю відзиву судове засідання відкладено на 01.06.2026 року.
Про розгляд справи 01.06.2026 року сторони повідомлялись.
Про розгляд справи 17.06.2026 року сторони повідомлялись.
Розгляд справи призначено на 10.07.2026 року.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив та заяв по суті справи суду не надав.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк після скасування заочного розгляду не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 10.07.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту.
Судом встановлено, що 22.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 00-9827608, в якому міститься відмітка про підпис одноразовим електронним ідентифікатором 97838.
Згідно п. 1.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно п. 1.2. Договору, Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 9 000.00 гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби.
Згідно п. 1.3. Договору, Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «17» червня 2025 року згідно умов пункту 3.4 цього Договору.
Згідно п. 1.4. Договору, Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «17» липня 2024р., та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). Дати повернення кредиту, періодичні дати оплати процентів та Комісії за надання кредиту зазначаються в графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною. У разі, якщо Позичальник виконав зобов`язання по сплаті процентів не пізніше наступного дня за днем Періодичної дати оплати процентів, то він вважатиметься таким, що виконав свої зобов`язання по сплаті платежу належним чином, а проценти за цим Договором продовжуватимуть нараховуватися згідно умов цього Договору. У разі, якщо Позичальник виконає у повному обсязі свої зобов`язання за цим Договором по сплаті нарахованих процентів на Періодичну дату оплати процентів та поверне повністю Суми кредиту не пізніше наступного дня за днем Періодичної дати оплати процентів, то вважатиметься, що Позичальник повністю достроково погасив кредит.
Згідно п. 1.5. Договору, Тип процентної ставки - фіксована.
Згідно п. 1.5.1. Договору, Стандартна процента ставка складає 1,45% (один цілих 45 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки).
Згідно п. 1.5.2. Договору, Знижена процентна ставка становить 1,03 (один цілих 03 сотих)% від Суми кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування Кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту).
Згідно п. 1.5.3. Договору, У разі здійснення Позичальником платежу не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору, до Позичальника, як учасника Програми лояльності, застосовується індивідуальна знижка (Знижена процентна ставка) на Стандартну процентну ставку, яка зазначена у п.1.5.2. цього Договору. У випадку невиконання Позичальником умов для отримання від Кредитодавця індивідуальної знижки (застосування Зниженої процентної ставки), користування Кредитом для Позичальника здійснюється за Стандартною процентною ставкою, яка зазначена у п. 1.5.1. цього Договору. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання ним права на отримання знижки (невиконання умов Договору для отримання знижки) нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Стандартною процентною ставкою, при цьому застосування Стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах Стандартної процентної ставки. Застосування Зниженої процентної ставки є проявом лояльності Кредитодавця до Позичальника та правом Кредитодавця, передбаченим умовами Програми лояльності, затвердженої та оприлюдненої Кредитодавцем на його Сайті за посиланням: https://treba.credit/finansovi-poslugy/#Action.
Згідно п. 1.5.4. Договору, У разі невиконання Позичальником умови Програми лояльності щодо отримання знижки, тобто несплати Позичальником нарахованих процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору, розрахованих за Зниженою процентною ставкою, Позичальник з дати видачі Кредиту сплачує проценти за Стандартною процентною ставкою, встановленою п.1.5.1. цього Договору.
Згідно п. 1.6. Договору, Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми Кредиту, що складає: 1 350.00 грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору.
Згідно п. 1.7. Денна процентна ставка: п. 1.7.1. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки та Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5% (один цілих 5 десятих) та розраховується в процентах з використанням такої формули: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (48330,00/9000.00)/360 ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях; п. 1.7.2. Денна процентна ставка за цим Договором у разі використання Позичальником права на Знижену процентну ставку з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5% (один цілих 5 десятих) та розраховується в процентах з використанням такої формули: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (47385,00/9000.00)/360 ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Згідно п. 1.8. Договору, Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 9 115,87%.
Згідно п. 1.8.1. Договору, Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням періоду користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою на дату укладення цього Договору становить 6 804,98%.
Згідно п. 1.9. Договору, Орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 57 330,00 грн.
Згідно п. 1.9.1. Договору, Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням періоду користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 56 385,00 грн.
Згідно п. 1.10. Договору, Усі істотні умови цього Договору, порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення цього Договору.
Згідно п. 1.14. Договору, Тарифи та комісії визначені у Договорі протягом строку дії Договору залишаються незмінними.
Згідно п. 1.16. Договору, Цей Договір укладено на веб-сайті Кредитодавця https://treba.credit.
Згідно п. 2.2. Договору, Цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 2.8. Договору, Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: "22"червня 2024 р. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 9000.00 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Згідно п. 3.1. Договору, Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів у розмірі Суми кредиту з поточного рахунку Кредитодавця до дня фактичного повного повернення Кредиту протягом Строку дії кредитної лінії.
Згідно п. 3.2. Договору, Нарахування Комісії здійснюється одноразово в момент укладання Договору. 
Згідно п. 3.3. Договору, Розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення Кредиту (крім випадку, фактичного повернення Кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення Кредиту).
Згідно п. 3.4. Договору, Проценти за користування Кредитом нараховуються на залишок неповерненої Суми кредиту за кожен день користування Кредитом та оплачуються згідно умов пункту 1.4 цього Договору.
Згідно п. 3.5. Договору, Позичальник зобов`язаний здійснити оплату Комісії та повернути Суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме: «17» червня 2025р.
Згідно п. 6.4. Договору, У разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором, Сума кредиту за яким перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, Кредитодавець має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на другий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 450,00 грн.; на п`ятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 900,00 грн.; на десятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1350,00 грн.; на двадцять перший день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 900,00 грн.; на сороковий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 900,00 грн. Сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього Договору загальний розмір Кредиту за яким перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати половини суми, одержаної Позичальником за таким Договором, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін.
Згідно п. 7.2. Договору, Строк дії цього Договору становить 360 календарних днів. Місцем укладення цього Договору є місцезнаходження Товариства.
Згідно п. 7.11. Договору, Сторони підтверджують, що Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил.
Згідно п. 7.12. Договору, Договір складено у двох однакових примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної Сторони.
Згідно п. 7.21. Договору, Невід`ємною частиною цього Договору є Графік платежів - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором, розрахована, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки по поверненню Кредиту та оплати процентів, Комісії за надання кредиту на умовах та у строки, визначені в Договорі (Додаток №1 до цього Договору).
У розділі 9 Договору «Адреса місцезнаходження, Реквізити та підписи сторін» зазначені відомості позичальника ОСОБА_1 та кредитодавця ТОВ «Макс Кредит».
Як вбачається з Графіка платежів, який є додатком №1 до Кредитного договору № 00-9827608 від 22.06.2024 року, датою видачі кредиту є 22.06.2024 року, датою повернення кредиту є 17.06.2025 року. Реальна річна процентна ставка 6 804,98 %. Загальна вартість кредиту становить 56 385 грн., проценти за користування кредитом - 46 035 грн., комісія за надання кредиту - 1 350 грн.
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Макс Кредит», ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір № 00-9827608 від 22.06.2024 року, ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 97838 22.06.2024, номер телефону НОМЕР_3 .
До суду 04.11.2025 року з АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 23.10.2025 року надійшов лист, відповідно до якого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в АТ «Універсал Банк» емітовано картку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ). Також банком були емітовані інші платіжні картки на ім`я ОСОБА_1 . За період з 22.06.2024 року по 27.06.2024 року було зарахування коштів у сумі 9 000 грн. Номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_4 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . Направлено рух коштів за карткою № НОМЕР_4 за період з 22.06.2024 року по 27.06.2024 року.(а.с.61). при цьому банк зазначив що ініціював детальну перевірку та зазначені відомості підтверджені.
Таким чином суд вважає встановленим факт укладання між сторонами кредитного договору 22.06.2024, та отримання на картку відповідача 22.06.2024 коштів у розмірі 9000 грн..
Отже, матеріалами справи підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за кредитним договором № 00-9827608 від 22.06.2024 року.
Суд вважає доведеним факт укладення та підписання одноразовим електронним підписом 22.06.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 договору № 00-9827608 та виконання первісним Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 9 000 грн., що підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» про зарахування 22.06.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_4 грошових коштів у сумі 9 000 грн.
20.01.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором.
Відповідно до Реєстру боржників від 20.01.2025 року до Договору факторингу від 20.01.2025 року № 20012025-МК/ЕЙС ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 00-9827608 від 22.06.2024 року у розмірі 24 313,50 грн., з яких: 10 350,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 963,50 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Зазначений договір факторингу оплачений Фактором.
Вирішуючи спір суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За загальними правилами доказування, визначеними ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У разі неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, позичальник не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові і таке виконання є належним.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану фактором фінансову послугу.
Натомість грошова вимога, що передається клієнтом фактору, може відступатися клієнтом фактору у зв`язку з її продажем останньому (частина перша статті 1084 ЦК України) або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, оскільки за змістом частини другої статті 1084 ЦК України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленої грошової вимоги до боржника.
Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.
Тому суд вважає доводи відповідача про незаконність нарахувань у зв`язку з неналежним повідомленням його не впливають на право позивача щодо стягнення заборгованості , оскільки відповідач не надав доказів, що він сплатив заборгованість на користь ТОВ «МАКС КРЕДИТ».
Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 00-9827608 від 22.06.2024 року не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 24 313,50 грн., з яких: 10350,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 963,50 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Доказів на користь того, що відповідачем була погашена заборгованість, до суду надано не було. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Докази, які б спростували наявність суми заборгованості в частині тіла кредиту в сумі 9 000 грн. в матеріалах справи відсутні.
Між тим вимога про стягнення з відповідача 10 350 грн., як суми тіла кредиту, є необґрунтованою, оскільки згідно наданих суду доказів кредит, який надано попереднім позикодавцем відповідачу, становить саме 9 000 грн. 
Включення ТОВ «ФК «Ейс» до суми тіла кредиту комісії у розмірі 1 350 грн. є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону.
При цьому, позовних вимог про стягнення з відповідача комісії за даним позовом не пред`являлося, а тому суд позбавлений можливості самостійно стягнути цю суму.
Отже вимога про стягнення тіла кредиту підлягає частковому задоволенню у розмірі 9 000 грн.
Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач в заяві про скасування заочного рішення зазначив, що проценти нараховано незаконно та які є неспівмірними.
Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст.ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах.
Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови.
Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З огляду на наведене Велика Палата ВС у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Зазначені правові висновки були враховані у постановах ВС від 17.02.2021 року у справі № 383/869/14, від 10.02.2021 року у справі № 331/3410/16-ц, від 30.06.2020 року у справі № 717/1223/17-ц та інших.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Ейс» просить стягнути нараховані проценти, які розраховані за період з 22.06.2024 року по 31.10.2024 року (згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Макс Кредит»).
Тобто, нарахування відсотків у розмірі 13 963,50 грн. відбулося в межах узгодженого сторонами кредитного договору строку кредитування.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 13 963,50 грн.
Згідно поданої заяви про перегляд заочного рішення суду від 09.01.2026р. відповідач не визнає позовні вимоги. Також не погоджується з співмірністю та обґрунтованістю стягнутих витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн.
Суд критично відноситься до пояснень відповідача в частині нарахування та стягнення процентів за користування кредитом, оскільки заочним рішенням суду від 09.01.2026 року з відповідача стягнута заборгованість по процентам лише в строк дії кредитного договору до 02.01.2025 року. Крім того вимоги щодо стягнення з відповідача комісії та штрафних санкцій позивачем не пред`являлись та не стягувались за рішенням суду. Щодо відсутності належного повідомлення про відступлення права вимоги суд вважає, що це не є підставою для звільнення відповідача від виконання кредитного договору. 
Доказів на користь того, що відповідачем була погашена заборгованість, до суду надано не було. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.
Факт укладання договору відповідачем не оспорюється та не спростований.
Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором.
Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1048,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитними договорами у загальному розмірі 22 963, 50 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
За таких обставин, на підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за кредитним договором в повному обсязі не спростовано, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог і в часині стягнення процентів.
Щодо розподілу судових витрат:
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
ТОВ «ФК «Ейс» також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу разом із позовною заявою було надано копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-1 від 20.08.2025 року, укладений між АБ «Соломко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс»; копію Додаткової угоди № 25770856786 від 11.09.2025 року до Договору про надання правничої допомоги 20/08/25-1 від 20.08.2025 року; копію Акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-1 від 20.08.2025 року), згідно якого вартість наданих послуг становить 7 000 грн.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15.
Відповідач посилається на не співмірність та необґрунтованість розмірі правової допомоги, оскільки вважає таку справу нескладною і сума позову є малою, позовна заява має ознаки шаблонності, що використовується представником позивача у масовому порядку.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. Суд вважає можливим за таких обставин врахувати вимогу щодо не співмірності про правову допомогу та зменшити її розмір до 3000 гривень.
Враховуючи задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі  3000 грн. на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 207, 509, 524-526, 530, 536, 549-551, 610-612, 629, 638-640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 64, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956, 02090, м. Київ, вул. Алматинська, 8, офіс 310а) заборгованість за Договором кредитної лінії № 00-9827608 від 22.06.2024 року станом на 01.10.2025 року у розмірі 22 963 (двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні 50 копійок, з яких:
- 9 000 грн. - заборгованість за тілом;
- 13 963,50 грн. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956, 02090, м. Київ, вул. Алматинська, 8, офіс 310а) судовий збір у розмірі 2 287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 71 копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956, 02090, м. Київ, вул. Алматинська, 8, офіс 310а) витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 10.07.2026 року.

Суддя Домусчі Л.В.