ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2026 р. Справа №911/5/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ”
до Вишгородського ліцею №1 Вишгородської міської ради
про стягнення 41 754,84 грн

за участю представника позивача Нахамка В.І. (ордер серії СЕ №1107745 від 04.06.2025) та представника відповідача Тимченка О.І. (самопредставництво) 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.12.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи “Електронний суд” у формі електронного документа до Господарського суду Київської області подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ” (ідентифікаційний код 44090418) (далі – ТОВ “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ”/позивач) до Вишгородського ліцею №1 Вишгородської міської ради (ідентифікаційний код 13729211) (далі - ВИШГОРОДСЬКИЙ ЛІЦЕЙ №1/відповідач) про стягнення 41 754,84 грн, у тому числі: 38 616,00 грн заборгованості за поставлену (спожиту) електричну енергію, 2 170,80 грн інфляційних втрат та 968,04 грн трьох процентів річних.
Вказані вимоги обґрунтовано обставинами порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором про постачання електричної енергії споживачу №18/01/2024 від 18.01.2024.
Господарський суд Київської області ухвалою від 15.01.2026 у справі №911/5/26 прийняв позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ” до розгляду та відкрив провадження у справі, а також постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, встановив сторонам строки для реалізації ними процесуальних прав, зокрема відповідачу надав строк для подання відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.03.2026 у справі №911/5/26 постановлено, зокрема, перейти до розгляду справи №911/5/26 за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 27.04.2026, а також зобов`язано позивача надати суду письмові пояснення.
27.04.2026 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи “Електронний суд” у формі електронного документа до Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 27.03.2026.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2026 підготовче засідання в справі 911/5/26 було відкладено на 01.06.2026, а ухвалою від 01.06.2026, занесеною до протоколу судового засідання, - на 29.06.2026.
Водночас 01.06.2026 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи “Електронний суд” у формі електронного документа до Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про визнання позову, відповідно до якої останній просив суд:
- прийняти зазначену заяву до розгляду та ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження;
- вирішити питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви.
У підготовчому засіданні 29.06.2026 відповідач підтримав зазначену заяву та визнав позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 185 ГПК України: за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 191 ГПК України, зокрема, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. 
До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Судом встановлено, що заяву про визнання позову від імені Вишгородського ліцею №1 підписано його керівником Тимченком О.І., який відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) є особою, уповноваженою діяти від імені юридичної особи без довіреності. При цьому відомостей про обмеження його повноважень на вчинення таких процесуальних дій у ЄДР не міститься.
Отже, оскільки заяву про визнання позову подано особою, належним чином уповноваженою діяти від імені відповідача, а обставин, передбачених чч. 4, 5 ст. 191 ГПК України, які б перешкоджали прийняттю такого визнання, судом не встановлено, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття заяви відповідача про визнання позову та ухвалення рішення у підготовчому засіданні.
У зв`язку з прийняттям судом заяви відповідача про визнання позову, у підготовчому засіданні 29.06.2026, після з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов до ухвалення рішення та проголосив його вступну і резолютивну частини, яким

УСТАНОВИВ:

18.01.2024 між ТОВ “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ” як постачальником та Вишгородським ліцеєм №1 як споживачем укладено договір №18/01/2024 про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до п. 2.1. якого постачальник продає електричну енергію (за кодом ДК 021:2015 – 09310000-5 – Електрична енергія) (далі – товар, електрична енергія) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Положеннями пунктів 3.1, 5.1, 5.2, 5.7, 5.10, 5.11 та 13.1 вказаного договору, зокрема, встановлено, що:
- строк (термін) поставки товару: з 01.01.2024 по 31.12.2024. Дата початку постачання електричної енергії споживачу зазначена в заявці-приєднанні;
- загальна ціна договору становить 315 500.00 грн (триста п`ятнадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ - 52 583.33 грн (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят три грн 33 коп.);
- ціна за одиницю товару визначається у додатку №2 до договору “Вартість (ціна) електричної енергії”;
- розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць;
- по закінченні розрахункового періоду постачальник зобов`язаний надати для підписання споживачу акт приймання-передачі електричної енергії;
- споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії, по акту приймання-передачі електричної енергії у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. У випадку відсутності на розрахунковому рахунку споживача бюджетного фінансування видатків призначених на оплату товару, споживач проводить оплату товару протягом 10 (десяти) робочих днів з дня надходження відповідного бюджетного фінансування на рахунок споживача;
- цей договір набирає чинності з 01.01.2024 р. та діє до 31.12.2024 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
Надалі сторонами укладено додаткові угоди №1 від 29.07.2024, №2 від 30.08.2024, №3 від 31.12.2024 та №4 від 31.01.2025, якими внесено зміни до окремих умов договору.
Зокрема, п. 2 додаткової угоди №2 від 30.08.2024 сторони виклали таблицю 1 додатка №2 до договору “Вартість (ціна) електричної енергії” у новій редакції, визначивши, що з 01.08.2024 по 31.12.2024 ціна електричної енергії за одиницю з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ становить 8,62 грн/кВт*год.
Відповідно до п. 1 додаткової угоди №3 від 31.12.2024 сторони домовились продовжити строк дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року та викласти пункт 14.1 договору в наступній редакції:
“Даний договір набирає чинності з дати його укладання сторонами та діє до 31.03.2025 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами.”.
Пунктом 1.1 додаткової угоди №4 від 31.01.2025 сторони погодили викласти п. 5.1 договору в наступній редакції:
“Загальна сума договору складає: 378 600,00 грн (триста сімдесят вісім тисяч шістсот гривень нуль копійок), в т. ч. ПДВ 20% - 63 100,00 грн, що включає в себе: 
- на 2024 рік складає: 315 500,00 грн (триста п`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень нуль копійок ), в т. ч. ПДВ - 52 583,33 грн,
- на 2025 рік складає: 63 100,00 грн (шістдесят три тисячі сто гривень нуль копійок), в т.ч. ПДВ - 10 516,67 грн.”.
Копії договору, додатків до нього та додаткових угод долучені позивачем до матеріалів справи.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ” зазначило, що на виконання умов договору у січні 2025 року поставило відповідачу електричну енергію на загальну суму 101 716,00 грн.
На підтвердження зазначених обставин позивач долучив до позовної заяви копію акта прийняття-передавання електричної енергії №7 за січень 2025 року (далі - акт №7 на суму 101 716,00 грн), який не містить підписів сторін, відповідно до змісту якого відповідачу було поставлено 11 800 кВт*год електричної енергії загальною вартістю 101 716,00 грн. 
Разом із тим, за твердженням позивача, відповідач оплатив поставлену електричну енергію лише частково у сумі 63 100,00 грн, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 38 616,00 грн.
На підтвердження часткової оплати відповідачем позивач долучив копію платіжної інструкції №12/03/2025№108_00000/360ddde0-261e-4b08-894f-02fd65854aff від 13.03.2025 на суму 63 100,00 грн.
Крім того, у письмових поясненнях, поданих на виконання ухвали суду від 27.03.2026, позивач зазначив, що після підписання акта №7 на суму 101 716,00 грн уповноважені представники відповідача повідомили про відсутність достатнього бюджетного фінансування для здійснення повної оплати вартості спожитої електричної енергії.
За твердженням позивача, у зв`язку із цим сторони в усній формі домовилися про розподіл вартості поставленої електричної енергії, внаслідок чого було оформлено акт прийняття-передавання електричної енергії №7 на суму 63 100,00 грн, який відповідач підписав та оплатив 13.03.2025.
Позивач також зазначив, що в подальшому сторони підписали акт прийняття-передавання електричної енергії №8 за січень 2025 року на суму 38 616,00 грн, яка відповідала різниці між загальною вартістю поставленої електричної енергії та сумою здійсненої відповідачем оплати. При цьому, за твердженнями позивача, відповідач оплату решти вартості поставленої електричної енергії у сумі 38 616,00 грн не здійснив.
На підтвердження зазначених обставин позивач долучив:
1) копії підписаних обома сторонами актів прийняття-передавання електричної енергії:
- №7 від 10.03.2025 за електричну енергію за січень 2025 року у кількості 7 320,186 кВт*год на суму 63 100,00 грн (далі - акт прийняття-передавання електричної енергії №7);
- №8 від 2025 р. за електричну енергію за січень 2025 року у кількості 4 479,814 кВт*год на суму 38 616,00 грн (далі - акт прийняття-передавання електричної енергії №8);
2) дані комерційного обліку щодо обсягів розподіленої електричної енергії, скріплені електронними підписами посадової особи ПрАТ “ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ”.
Також до позовної заяви додано копію акта звірки взаємних розрахунків за період: 1 квартал 2025 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ” та Вишгородським ліцеєм №1 Вишгородської міської ради за договором Договір про постачання електричної енергії споживачу, який не містить підписів уповноважених представників сторін.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 38 616,00 грн заборгованості за поставлену електричну енергію.
Крім того, у зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача, нараховані на суму основного боргу 38 616,00 грн:
- 2 170,80 грн інфляційних втрат за період з 01.03.2025 по 30.11.2025;
- 968,04 грн трьох процентів річних за період з 01.03.2025 по 31.12.2025.
Своєю чергою відповідач визнав вказані вимоги позивача повністю згідно з поданою до суду письмовою заявою. 
З урахуванням визнання відповідачем позову, а також відсутності відзиву чи інших заперечень проти заявлених вимог, суд дійшов висновку вирішувати справу за наявними у ній матеріалами з урахуванням поданої відповідачем окремо письмової заяви про визнання позову.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників сторін, суд дійшов таких висновків.
Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України “Про ринок електричної енергії” постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Пунктами 1.2.7, 3.1.8., 4.7., 4.8. та 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ/Правила), передбачено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції. 
Оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі:
1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;
2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;
3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.
За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати.
Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). 
Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. 
З огляду на наведене суд дійшов висновку, що підписання сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу №18/01/2024 від 18.01.2024 та додаткових угод до нього, зокрема додаткових угод №2 від 30.08.2024, №3 від 31.12.2024 та №4 від 31.01.2025, а також споживання відповідачем електричної енергії у січні 2025 року в обсязі 11 800 кВт*год без будь-яких заперечень щодо зазначених обставин, як і подальше підписання сторонами актів приймання-передачі електричної енергії №7 та №8 на загальну суму 101 716,00 грн, породжують для відповідача обов`язок здійснити повну оплату вартості спожитої електричної енергії у передбачений пунктом 5.11 договору строк - не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду, тобто не пізніше 20.02.2025.
Висновуючи щодо моменту виникнення у відповідача обов`язку здійснити остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію, судом враховано, що:
- матеріали справи не містять доказів виставлення позивачем відповідачу рахунка із визначенням строку оплати, відтак застосуванню підлягає передбачений пунктом 5.11 договору граничний строк виконання грошового зобов`язання;
- положення пункту 5.11 договору в частині порядку оплати у разі відсутності бюджетного фінансування не впливають на момент виникнення у відповідача обов`язку здійснити остаточний розрахунок та не звільняють його від обов`язку виконати грошове зобов`язання у встановлений договором строк, оскільки не є відкладальною обставиною у розумінні частини першої статті 212 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Однак станом на момент ухвалення рішення у зазначеній справі, окрім наданої позивачем копії платіжної інструкції №12/03/2025№108_00000/360ddde0-261e-4b08-894f-02fd65854aff від 13.03.2025 на суму 63 100,00 грн, суду не надано жодних інших, належних доказів на підтвердження обставин оплати решти вартості спожитої відповідачем електричної енергії на суму 38 616,00 грн, наявність заборгованості по сплаті якої відповідачем визнано.
За таких обставин, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач вартість спожитої електричної енергії у повному обсязі не сплатив, враховуючи арифметичну відповідність заявленої суми заборгованості обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 38616,00 грн заборгованості за поставлену (спожиту) електричну енергію підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами і визнана відповідачем.
Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання у сумі 38 616,00 грн позивач просив суд стягнути з відповідача нараховані на 38 616,00 грн основного боргу:
- 2 170,80 грн інфляційних втрат за період з 01.03.2025 по 30.11.2025;
- 968,04 грн трьох процентів річних за період з 01.03.2025 по 31.12.2025.
Відповідно до ст. 610, ч.ч. 1, 2 ст. 612, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на вказані нормативні приписи, оскільки відповідач порушив строк виконання грошового зобов`язання зі сплати коштів за спожиту електричну енергію, а заявлений до стягнення розмір інфляційних втрат, обрахований судом за вказаний вище визначений позивачем період на суму основного боргу 38 616,00 грн, є арифметично правильним, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 170,80 грн інфляційних втрат.
Водночас оскільки розмір заявленої до стягнення суми 3 % річних, обрахований судом за вказаний вище визначений позивачем період на суму основного боргу 38 616,00 грн, становить 971,22 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 968,04 грн трьох процентів річних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо витрат позивача зі сплати судового збору, які склали 2 422,40 грн за подання позовної заяви, слід зазначити таке.
Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 123 та ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 1 ст. 130 ГПК України, яка кореспондує з ч. 3 ст. 7 Закону України “Про судовий збір”, передбачено, зокрема, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З огляду на вказане, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті та задоволення позову у повному обсязі, суд дійшов висновку:
- повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 1 211,20 грн згідно з платіжною інструкцією №234 від 04.06.2025;
- покласти решту судового збору в сумі 1 211,20 грн на відповідача повністю.
У розрізі механізму реалізації вказаного рішення про повернення судового збору суд наголошує, що 07.01.2025 набув чинності Наказ Міністерства фінансів від 26.11.2024 №606 Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, яким, зокрема: абзац восьмий пункту 5 розділу I Порядку виключено; внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України Про судовий збір, відтак згідно з новим порядком:
- органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого Державною судовою адміністрацією України, або її територіальними управліннями, або відповідним судом;
- для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи, та разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету;
- заява про повернення судового збору складається платником із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ” до Вишгородського ліцею №1 Вишгородської міської ради задовольнити.
2. Стягнути з Вишгородського ліцею №1 Вишгородської міської ради (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, ПРОСПЕКТ ІВАНА МАЗЕПИ, будинок 7А, ідентифікаційний код 13729211) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ” (79040, Львівська обл., місто Львів, вул. Городоцька, будинок 214, ідентифікаційний код 44090418) 38 616 (тридцять вісім тисяч шістсот шістнадцять) грн 00 коп. заборгованості за поставлену (спожиту) електричну енергію, 2 170 (дві тисячі сто сімдесят) грн 80 коп. інфляційних втрат, 968 (дев?ятсот шістдесят вісім) грн 04 коп. трьох процентів річних та 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “НІК ЕНЕРГО СТАНДАРТ” (79040, Львівська обл., місто Львів, вул. Городоцька, будинок 214, ідентифікаційний код 44090418) з Державного бюджету України 1 211,20 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією №234 від 04.06.2025.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку – до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.
Повне рішення складено 08.07.2026.

Суддя В.А. Ярема