ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 р.	Справа № 520/27953/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої К.В.,
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Харківській області, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 (головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022) по справі № 520/27953/25
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Харківській області 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0338910902 від 08.07.2025 на суму 40 000,00 грн. з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій за ППР, прийнятого Головним управлінням ДПС у Харківській області за результатами фактичної перевірки на підставі Акта від 06.06.2025 за №24930/20-40-09-02-03/ НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0338950902 від 08.07.2025 на суму 221 474,98 грн. з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій за ППР, прийнятого Головним управлінням ДПС у Харківській області за результатами фактичної перевірки на підставі Акта від 06.06.2025 за №24930/20-40-09-02-03/ НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025 на суму 680 000,00 грн. з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій за ППР, прийнятого Головним управлінням ДПС у Харківській області за результатами фактичної перевірки на підставі Акта від 06.06.2025 за №24930/20-40-09-02-03/ НОМЕР_1 ;
- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 9 414,75 грн та витрати на правову допомогу адвоката.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. В наказі на проведення фактичної перевірки від 22.05.2025 за №2391-н відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності підприємства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти порушення позивачем вимог законодавства. 
Щодо неправомірності податкового повідомлення-рішення №0338910902 від 08.07.2025 вказав, що висновок відповідача про порушення вимог пп.230.1.2 п.230.1 ст.23 ПК України щодо необладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками є необґрунтованим. ФОП ОСОБА_1 зареєстровано акцизний склад, для відпуску пального позивач використовує газороздавальну колонку, яка виконує функцію витратоміра-лічильника. Настановою з експлуатації регулюються відносини щодо повірки вимірювальної техніки за умови, якщо строк такої повірки закінчується у період дії воєнного стану та протягом місяця після його закінчення. У даному випадку термін чергової повірки 08.09.2024, тобто припадає на період дії воєнного стану, а тому положення постанови Кабінету Міністрів України №440 від 07.04.2023 (якими передбачена чинність позитивних результатів повірки на період воєнного стану) підлягають застосуванню в обов`язковому порядку. Крім того, поза увагою відповідача залишились свідоцтва про повірку, до яких також застосовуються вимоги постанови Кабінету Міністрів України №440 від 07.04.2023.
Стосовно протиправності податкового повідомлення-рішення №0338950902 від 08.07.2025 зазначив, що, по-перше, 28.05.2025 діючу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним було переоформлено шляхом внесення відповідних змін до Додатку до цієї ліцензії в Перелік реєстраторів розрахункових операцій - включено новий РРО моделі «МАРІЯ – 303АІ» із зазначенням фіскального номера, яке належним чином зареєстровано 22.05.2025, що підтверджується реєстраційним посвідченням, довідкою про опломбування, актом введення в експлуатацію РРО та паспортом на РРО. Спірна обставина відсутності вказаного РРО в переліку додатку в період з 22.05.2025 по 27.05.2025 під час реалізації палива на АЗС не призвела до жодних негативних наслідків, в тому числі, збитків державі, оскільки позивач не здійснював продаж пального без застосування РРО. По-друге, відповідач достовірно володів інформацією щодо використання зазначеного РРО, оскільки позивачем щоденно з 22.05.2025 створюються Z-звіти, які фіксують дані про операції та надсилаються до фіскального сервера органу ДПС. По-третє, фактичну перевірку проведено 28.05.2025, тоді як обставина щодо здійснення роздрібної торгівлі паливом без зазначення РРО в Додатку до ліцензії датується періодом з 22.05.2025 по 27.05.2025. Перевірка даних за минулий період часу носить характер вже документальної перевірки. По-четверте, позивач здійснив плату за ліцензію, що свідчить про відсутність наміру ігнорувати вимоги законодавства. По-п`яте, законом не заборонено суб`єкту господарювання здійснювати торгівлю паливом з моменту реєстрації нового РРО до моменту внесення відповідних змін до ліцензії, строк якого не сплив.
Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025 позивач вказав, що, по-перше, відповідачем не доведено обставин дійсного та фактичного зберігання позивач придбаного позивачем пального без ліцензії в період з 23.10.2024 по 29.10.2024. Сам по собі факт наявності на балансі або на обліку невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії у минулому періоді. По-друге, перевірка діяльності за минулий період є документальною, а не фактичною. По-третє, залишки пального належать ФОП ОСОБА_1 на праві власності та будь-яких дій з приймання, навантаження, розвантаження, розміщення та / або видавання пального, в тому числі відчуження третім особам, у період з 23.10.2024 по 29.10.2024 не відбувалось. По-четверте, позивач виконав умови пункту 6 розділу 13 Перехідних положень Закону №3817-ІХ щодо подання заяви на отримання нової ліцензії та оплати чергового платежу за ліцензію, а тому остання є чинною до 01 січня 2025 року. 
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 задоволено частково адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 :
визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0338910902 від 08.07.2025 на суму 40 000,00 грн;
визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0338950902 від 08.07.2025 на суму 221 474,98 грн;
у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття наказу про проведення фактичної перевірки позивача узгоджується з вимогами Податкового кодексу України, що свідчить, своєю чергою, про зазначення як юридичної, так і фактичної підстави для призначення та проведення фактичної перевірки контролюючим органом. Контролюючим органом не було допущено порушення процедури призначення та проведення фактичної перевірки, підстави вважати спірну перевірку неправомірною відсутні.
Вказуючи про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0338910902 від 08.07.2025 суд зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 07 квітня 2023 року №440 не відміняє повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, а лише продовжує дію заводських, позитивних результатів періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки на певний строк. Ця постанова підлягала до застосування протягом періоду з червня 2023 року по травень 2025 року. Оскільки на момент проведення перевірки було встановлено наявність на акцизному складі (АЗС) позивача витратомірів/рівнемірів-лічильників рівня пального, які були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, то притягнення позивача до відповідальності, передбаченої пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, є безпідставним. Оскільки витратомір-лічильник та рівнемір-лічильник відповідають вимогам законодавства, мають позитивний результат повірки, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, тобто за необладнання рівнемірами-лічильниками та витратомірами-лічильниками.
Відмовляючи в задоволенні вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025, суд першої інстанції вказав, що встановлення під час фактичної перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, є підставою для висновку про правомірність застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії. За матеріалами справи позивач не здійснив черговий платіж за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за період з дня закінчення строку дії раніше виданої ліцензії до дня отримання нової ліцензії (з 24.10.2024 по 28.10.2024). Отже, відповідно до пункту 6 розділу XIIІ «Перехідні положення» Закону № 3817-IX твердження позивача про те, що Ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним №20230314201900533 від 23.10.2019 з терміном дії з 23.10.2019 до 23.10.2024 була чинною у період з 24.10.2024 по 28.10.2024, що відповідно до приписів статті 28 Закону № 3817-IX надавало суб`єкту господарювання право зберігати власне пальне та пальне, що належить іншому суб`єкту господарювання, без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідну ліцензію, є безпідставним. Відтак, позивачем було допущене правопорушення у вигляді здійсненні діяльності зі зберігання пального без наявності відповідної ліцензії.
Щодо податкового повідомлення-рішення №0338950902 від 08.07.2025 суд першої інстанції вказав, що ФОП ОСОБА_1 було дотримано встановлений у статті 35 Закону № 3817-ІХ порядок внесення змін до ліцензії у межах місячного терміну, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений пунктом 23 частини 2 статті 73 Закону №3817-ІХ. 
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Харківській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 у справі № 520/27953/25, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 регулює питання повірки лічильників води, газу, електроенергії, теплолічильників які не відносяться до повірки витратомірів – лічільників та рівномірів – лічильників. Нормою ч.9 ст.35 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» не передбачено дозволу на здійснення роздрібної торгівлі пальним через реєстратор розрахункових операцій, до того моменту, поки його не буде внесено до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального. З посиланням на постанову Верховного Суду від 25.04.2023 по справі № 520/3328/2020 зауважив, що зміни у додаток до ліцензії на роздрібну торгівлю пальним можуть бути внесені виключно на підставі відповідної заяви суб`єкта господарювання. Факт реєстрації нового РРО не зумовлює у контролюючого органу обов`язку автоматично вносити зміни у додаток до ліценції на право здійснення торгівлі пальним щодо РРО, через яке здійснюється торгівля пальним.
ФОП ОСОБА_1 також не погодився з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 у справі № 520/27953/25, просив скасувати таке в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025.
Зазначив, що поза увагою суду першої інстанції залишилось протиправне ретроспективне застосування ГУ ДПС у Харківській області Закону № 3817-ІХ, оскільки на момент вчинення ймовірного правопорушення (з 24.10.2024 по 28.10.2024) акт перевірки складений відповідно до Закону №481. На момент проведення перевірки ліцензія позивача ще не закінчилася, оскільки її дія була продовжена відповідно до статті 18 Закону №481 до припинення воєнного стану, а тому позивач навіть не мав обов`язку подавати нову заяву на отримання ліцензії. Судом першої інстанції неправильно застосовано вимоги ч.6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817-ІХ, оскільки: позивач ще 18.10.2024 здійснив черговий платіж; відповідно до п.6-1 ст.21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» строк дії ліцензії було продовжено на період дії воєнного стану; згідно з п.п.5 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 №314 строки дії ліцензій також було продовжено на період дії воєнного стану. В період з 24.10.2024 по 28.10.2024 діяльність з роздрібної торгіві пальним не відбувалась, позивачем зберігалось пальне, що належить йому на праві власності, та будь-яких дій з приймання, навантаження, розвантаження, розміщення, видавання пального не відбувалось. 
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
14.05.2026 до суду надійшов відзив Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області, в якому зазначено, що суд першої інстанції, враховуючи, що на момент проведення перевірки було встановлено наявність на акцизному складі (АЗС) позивача витратомірів/рівнемірів-лічильників рівня пального, які були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, дійшов обґрунтованого висновку, що вказане податкове повідомлення-рішення №0338910902 від 08.07.2025 є протиправним. Також ФОП ОСОБА_1 погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання позивачем встановленого порядку внесення змін до ліцензії у межах місячного терміну, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений пунктом 23 частини 2 статті 73 Закону №3817-ІХ.
22.05.2026 судом отримано відзив ГУ ДПС у Харківській області на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому відповідач, цитуючи рішення суду першої інстанції, погоджується з висновками останнього щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025.
Учасники справи повідомлені про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 належним чином шляхом отримання ними копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та повісток про виклик у судові засідання (22.06.2026, 06.07.2026), що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
03.07.2026 судом отримано клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними в справі матеріалами.
У судовому засіданні представник відповідача наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. 
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 04.04.2018 зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за номером запису 24800000000207323 та перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Харківській області.
Основним видом економічної діяльності позивача згідно з КВЕД є - 47.30. Роздрібна торгівля пальним.
Зазначені відомості підтверджуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
ФОП ОСОБА_1 є платником податку на додану вартість з 05.11.2019 та зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального з 13.06.2018, що підтверджується Витягом №1920354500241 від 05.12.2019 та Витягом з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального від 13.10.2025.
ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність в сфері обігу підакцизних товарів за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до отриманих дозвільних документів, а саме:
- Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №20230314201900533 від 23.10.2019 з терміном дії з 23.10.2019 до 23.10.2024;
- Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №20230314202400225 від 29.10.2024 з терміном дії з 29.10.2024 до 29.10.2029.
Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 22.05.2025 за №2391-п «Про проведення фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено фактичну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем провадження господарської діяльності: АДРЕСА_1 , з 22 травня 2025 року тривалістю не більше 10 діб, за період діяльності з 01.01.2023 по день закінчення перевірки.
За результатами перевірки складено акт від 06.06.2025 за №24930/20-40-09-02-03/ НОМЕР_1 (далі також – акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем:
- п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за № 2755-VI, оскільки встановлено, що у період з 09.09.2024 по 19.05.2025 відпуск пального здійснювався витратоміром-лічильником, колонки газороздавального типу «АСТРА - 2 - 09 №150706», яка не мала позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведеного відповідно до законодавства, а також до перевірки не надано документ про повірку рівнеміра-лічильника рівня пального моделі «УУС - 01 (1*10 газ)», серійний номер 3577;
- ст.15 Закону України від 19.12.1995 за №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та ст.28 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», оскільки встановлено зберігання скрапленого газу у кількості - 9189,1 л у період з 23.10.2024 по 28.10.2024 (включно) на акцизному складі – 1012525, за адресою: АДРЕСА_1 , без відповідної ліцензії;
- ст.35 Закону України від 18.06.2024 за №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», оскільки встановлено здійснення роздрібної торгівлі у період з 22.05.2025 по 27.05.2025 пальним на АЗС за адресою: вул. Полтавське шосе, буд.2-Г, АЗС, смт Коротич, смт Пісочин, Харківський район, Харківська область, через РРО «МАРІЯ - 303АІ», заводський номер - ЗВ1991040089, ФН -3001199452, який не зазначений у Ліцензії роздрібної торгівлі пальним №20230314202400225 від 29.10.2024 з терміном дії з 29.10.2024 до 29.10.2029.
Позивач подав до Головного управління ДПС у Харківській області Заперечення №1 від 23.06.2025, за результатами розгляду яких висновки акта перевірки податковим органом залишено без змін, про що повідомлено ФОП ОСОБА_1 повідомленням від 26.06.2025 за №37729/20-40-09-02-07.
На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 08.07.2025:
№0338910902, яким до позивача на підставі підпункту 230.1.2. пункту 230.1 статті 230, пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 40 000,00 грн;
№0338940902, яким до позивача на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та пункту 15 частини 2 статті 73 Закону України від 18.06.2024 за №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 680 000,00 грн;
№0338950902, яким до позивача на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та пункту 23 частини 2 статті 73 Закону України від 18.06.2024 за №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 221 474,98 грн.
Позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на зазначені податкові повідомлення рішення від 08.07.2025, проте рішеннями про результати розгляду скарги ДПС України спірні податкові повідомлення-рішення залишила без змін.
Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з позовом до суду. 
VІ. Нормативне регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню, тоді як у задоволенні вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області слід відмовити, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Підставою для призначення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у наказі від 22.05.2025 за №2391-п зазначено пункт підпункт 80.2.5 пункт 80.2 статті 80 ПК України, відповідно до якого фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Враховуючи, що апеляційні скарги не містять доводів щодо правомірності процедури призначення та проведення фактичної перевірки, колегія суддів не надає оцінки рішенню суду першої інстанції в цій частині.
Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення №0338910902 від 08.07.2025, яким до позивача на підставі підпункту 230.1.2. пункту 230.1 статті 230, пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 40 000,00 грн, колегія суддів враховує наступне.
Суть порушення податковим органом в акті перевірки зазначається в тому, що у період з 09.09.2024 по 19.05.2025 відпуск пального здійснювався витратоміром-лічильником, колонки газороздавального типу «АСТРА - 2 - 09 №150706», яка не мала позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведеного відповідно до законодавства, а також до перевірки не надано документ про повірку рівнеміра-лічильника рівня пального моделі «УУС - 01 (1*10 газ)», серійний номер 3577.
Відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.
Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;
б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що розпорядники акцизних складів зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників здійснення реалізації пального забороняється.
Згідно з пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.
Отже, складом правопорушення, визначеного пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, за яке передбачена штрафна санкція, є саме необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.
Згідно з актом перевірки ФОП ОСОБА_1 до перевірки надано «Відомості про нові колонки газороздавального типу «Астра-2-09 № 150706». Дослідивши такі відомості, контролюючий орган установив, що проведення повірки колонки газороздавального типу «Астра-2-09 № 150706» було здійснено 08.09.2023, наступна дата повірки у «Відомості про повірку колонки газороздавального типу «Астра-2-09 № 150706» зазначена 20.05.2025.
Отже, у період з 09.09.2024 по 19.05.2025 відпуск пального здійснювався витратоміром-лічильником, колонки газороздавального типу «Астра-1 № 150706», що не мала позитивний результат повірки або оцінку відповідне або калібрування, проведеного відповідно до законодавства.
Крім того, відповідно до акта перевірки ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документ про повірку рівнеміра-лічильника рівня пального модель «УУС-01 (1*10 газ)» з серійним номером 3577. Контролюючий орган зазначив, що дані про проведення повірок витратоміру-лічильника та рівнеміру-лічильника ФОП ОСОБА_1 не занесені до відповідних реєстрів в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
Згідно з частиною третьою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.
Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 № 1747, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.11.2016 за № 1417/29547, міжповірочні інтервали паливороздавальних колонок для заправки автомобілів, у тому числі скрапленим газом, складають 1 рік.
Позивачем надано до матеріалів справи Настанову з експлуатації КГР 310.00.001 НЕ «КОЛОНКИ ГАЗОРОЗДАВАЛЬНОЇ АСТРА-2-07 (08, 09)», відповідно до якої на стр.44 у Таблиці 5 – «Повірка колонки газороздапальної типу АСТРА-2-09 №150706» відображені відомості щодо дати повірки - 08.09.2023, термін чергової повірки - 09.09.2024.
Також як під час перевірки, так і разом із запереченнями та скаргою позивачем надавалися контролюючому органу Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №03/4335 від 01.07.2021, яке чинне до 01.07.2023, та №03/1207 від 03.07.2023, яке чинне до 03.07.2025, за висновками яких слідує, що засіб вимірювальної техніки - РІВНЕМІР УУС - 01 зав. №3577 відповідає вимогам: ДСТУ ОІМL R 85-1&2:2014 (ОІМL R 85-1&2:2008, ЮТ) Автоматичні рівноміри для вимірювання рівня рідини в стаціонарних резервуарах - сховищах. Частина 1. Метрологічні та технічні вимоги. Частина 2. Метрологічний контроль і випробування. Діапазон від 100 мм до 3500 мм (т.1 а.с. 102).
Таким чином, суд першої інстанції правильно визначив, що терміни повірки витратоміра-лічильника (колонки газороздавального типу «Астра-1 № 150706»), та рівнеміра-лічильника (модель «УУС-01 (1*10 газ)») настали 09.09.2024 та 02.07.2023 відповідно. Дати встановлення та введення в експлуатацію витратоміра-лічильника і рівнеміра-лічильника рівня пального у резервуарі перевірені та не заперечуються відповідачем.
У контексті встановлених обставин суд апеляційної інстанції враховує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діє на час розгляду даної справи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану, чинні: 
на територіях, тимчасово окупованих Російською Федерацією, на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на відповідних територіях; 
на територіях активних бойових дій протягом шести місяців з дати завершення бойових дій на таких територіях відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік); 
на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку.
Водночас відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 за №376 Пісочинську селищну територіальну громаду (до складу якої відносяться смт Пісочин, смт Коротич) у період 24.02.2022 по 31.03.2026 віднесено до територій можливих бойових дій.
Отже, з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440 у позивача не було обов`язку здійснювати повірку засобів вимірювальної техніки у період воєнного стану.
Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 20.05.2025 у справі №420/9450/23 щодо дії постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», яка встановлювала чинність на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях позитивних результатів періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування (втратила чинність у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440).
У своїй апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Харківській області посилається на неможливість застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440, оскільки остання регулює питання повірки лічильників води, газу, електроенергії, теплолічильників, які не відносяться до повірки витратомірів – лічільників та рівномірів – лічильників.
Разом з тим, колегія суддів відхиляє вказані доводи та зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440 регулює питання повірки всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №374 затверджено Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, до якого належать, зокрема, лічильники, витратоміри, а також вимірювальні системи для безперервного та динамічного вимірювання кількості рідин (крім води) та газоподібних хімічних речовин (пункт 40), а також рівнеміри (пункт 61).
Таким чином, оскільки терміни чергової повірки витратоміра-лічильника (колонки газороздавального типу «АСТРА - 2 - 09 №150706») та рівнеміра-лічильника (рівня пального моделі «УУС - 01 (1*10 газ)», серійний номер 3577) припали на період дії воєнного стану, з урахуванням віднесення Пісочинської селищної територіальної громади до території можливих бойових дій у період з 09.09.2024 по 19.05.2025, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440, якими передбачена чинність позитивних результатів повірки.
Крім того, суд першої інстанції слушно врахував правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 19.01.2023 у справі №580/9246/21, від 06.12.2023 у справі №400/5717/22, відповідно до якої застосування пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, як передбачено диспозицією вказаної норми. Порушення строків обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, якщо на час проведення перевірки встановлено їх наявність на акцизних складах та їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, не може бути підставою для застосування до платника податків пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України.
Отже, оскільки на момент проведення перевірки було встановлено наявність на акцизному складі (АЗС) позивача витратомірів/рівнемірів-лічильників рівня пального, які були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, то притягнення позивача до відповідальності, передбаченої пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, є безпідставним.
З урахуванням викладеного, оскільки спірні витратомір-лічильник та рівнемір-лічильник відповідають вимогам законодавства, мають позитивний результат повірки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що були відсутні підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення №0338910902 від 08.07.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025, яким до позивача на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та пункту 15 частини 2 статті 73 Закону України від 18.06.2024 за №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 680 000,00 грн, колегія суддів враховує наступне.
Суть порушення податковим органом в акті перевірки полягає в тому, що у період з 23.10.2024 по 28.10.2024 (включно) зберігався скраплений газ у кількості - 9189,1 л на акцизному складі – 1012525, за адресою: вул. Полтавське шосе, буд.2-Г, АЗС, смт Коротич, смт Пісочин, Харківський район, Харківська область, без відповідної ліцензії.
Згідно зі статтею 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон №481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, у тому числі ігристих, газованих, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Після видачі/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та до електронної системи репортингу не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/анулювання відповідної ліцензії.
Пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №3817-1X визначено, що Закон України від 19.12.1995 №481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон України №481) втрачає чинність з 01 січня 2025 року, положення Закону України №481 до дня втрати чинності застосовується в частині, що не суперечить положенням Закону України №3817-IX.
Відповідно до частини третьої статті 28 Закону України від 18.06.2024 № 3817-IX №3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон № 3817-IX) суб`єкт господарювання має право зберігати власне пальне та пальне, що належить іншому суб`єкту господарювання, без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідну ліцензію.
Отже, суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях роздрібної торгівлі пальним, на підставі діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність в сфері обігу підакцизних товарів за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до отриманих дозвільних документів, а саме:
- ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №20230314201900533 від 23.10.2019 з терміном дії з 23.10.2019 до 23.10.2024;
- ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №20230314202400225 від 29.10.2024 з терміном дії з 29.10.2024 до 29.10.2029.
Отже, термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 20230314201900533 завершено 24.10.2024.
Разом із цим, статтею 18 Закону №481/95-BP встановлено, що вважаються діючими ліцензії, за якими до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України або за наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) не сплачено черговий платіж за ліцензію та/або закінчився термін дії ліцензії на право, зокрема, виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.
Обов`язки щодо сплати чергових платежів/дії щодо продовження ліцензії мають бути виконані суб`єктом господарювання протягом 30 днів, наступних за днем припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану в Україні.
Як вже зазначалось раніше, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який триває і на час вирішення справи.
Отже, в силу положень статті 18 Закону № 481/95-BP, враховуючи продовження в Україні воєнного стану до цього часу, строк дії ліцензій мав бути продовжений.
Разом із тим, 18.06.2024 прийнято Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (по тексту - Закон № 3817-IХ), який набрав чинності 27.07.2024.
Відповідно до пунктів 29, 38, 40, 53, 65 статті 1 Закону №3817-IХ:
Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі наданих ліцензій;
ліцензіат - суб`єкт господарювання, якому надано ліцензію на право провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності;
ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності;
надання ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження певного виду (кількох видів) господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про надання ліцензії на право провадження певного виду (кількох видів) господарської діяльності та внесення органом ліцензування відомостей про надану ліцензію до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, або Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, а в передбачених цим Законом випадках - також шляхом набуття такого права автоматично;
орган ліцензування (1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - у частині здійснення ліцензування виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, вирощування тютюну, ферментації тютюнової сировини, а також у частині здійснення в автоматичному режимі ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки; (2) територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - у частині здійснення ліцензування оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, алкогольними напоями, сидром та перрі (без додавання спирту), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального.
Пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону № 3817-IХ установлено, що, зокрема Закон №481/95-BP втрачає чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону. Положення Закону № 481/95-BP до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.
Відповідно до пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817-IХ, законодавчі та інші нормативно-правові акти, що стосуються виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Пунктом 2 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817-IХ встановлено, що ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до 1 січня 2025 року, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.
Разом з тим, згідно з пунктом 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817-IХ, суб`єкт господарювання, який починаючи з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої закінчився у цей період, та який не отримав нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності:
подати заяву про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у порядку, визначеному Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;
сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності, у тому числі за період з дня закінчення строку дії раніше виданої/наданої ліцензії до останнього дня третього місяця, наступного за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, або до дня отримання нової ліцензії.
Колегія суддів зауважує, що норми пункту 6 розділу XIII Закону № 3817-ІХ визначили три місяці, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності (27.07.2024), тобто, до 01.11.2024, для подачі заяви про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності та сплати, в разі необхідності, несплачених протягом зазначеного періоду чергових платежів за ліцензію. Таким чином, відповідно до статті 18 Закону № 481/95-ВР та пункту 6 розділу XIII Закону № 3817-ІХ ліцензія на право оптової торгівлі пальним позивача №20230314201900533 вважалася діючою до 01.11.2024.
За таких обставин колегія суддів зауважує, що реалізація позивачем пального у період з 23.10.2024 по 28.10.2024, яка була зафіксована в акті перевірки, відбувалась на підставі діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Враховуючи, що позивач 18.10.2024 сплатив черговий платіж за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним згідно з платіжним дорученням №607 від 18.10.2024 на суму 2000,00 грн, а також 29.10.2024 подав відповідну заяву на отримання ліцензії, ФОП ОСОБА_1 виконано вимоги пункту 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817-IХ. При цьому за наслідками розгляду вказаної заяви позивачем отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №20230314202400225 від 29.10.2024 з терміном дії з 29.10.2024 до 29.10.2029.
З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо допущення позивачем правопорушення у вигляді здійсненні діяльності зі зберігання пального без наявності відповідної ліцензії, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025 є протиправним та підлягає скасуванню, що зумовлює обґрунтованість доводів апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 .
Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення №0338950902 від 08.07.2025, яким до позивача на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та пункту 23 частини 2 статті 73 Закону України від 18.06.2024 за №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 221 474,98 грн, колегія суддів враховує наступне.
Суть вказаного порушення полягає в тому, що позивач у період з 22.05.2025 по 27.05.2025 здійснював роздрібну торгівлю пальним на АЗС за адресою: АДРЕСА_1 , через РРО «МАРІЯ - 303АІ», заводський номер - ЗВ1991040089, ФН -3001199452, який не зазначений у Ліцензії роздрібної торгівлі пальним №20230314202400225 від 29.10.2024 з терміном дії з 29.10.2024 до 29.10.2029.
Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до частини дев`ятої статті 35 Закону № 3817-ІХ у разі якщо після отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у ліцензіата відбулися зміни у відомостях, що містяться в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального, такий ліцензіат зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дня настання події, що спричинила відповідні зміни, подати до органу ліцензування заяву про внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального.
Згідно з пунктом 23 частини другої статті 73 Закону №3817-ІХ до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним через реєстратори розрахункових операцій, програмні реєстратори розрахункових операцій (книги обліку розрахункових операцій), наявні у місці торгівлі, відомості про які відсутні в Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, або Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального, - 200 відсотків вартості товарів (продукції), реалізованих через такий реєстратор розрахункових операцій, програмний реєстратор розрахункових операцій (книгу обліку розрахункових операцій), але не менше 8,5 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Актом фактично перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до ДПС у Харківський області 28.05.2025 надано заяву щодо внесення змін до переліку фіскальних номерів РРО в ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 20230314202400225 від 29.10.2024, терміном дії з 29.10.2024 до 29.10.2029, у зв`язку із заміною реєстратора розрахункових операцій «МАРІЯ-303АІ» заводський номер - ЗВ10410025002, фіскальний номер - 3000433387 на реєстратор розрахункових операцій «МАРІЯ-303АІ» заводський номер ЗВ1991040089, фіскальний номер – 3001199452 (т.1 а.с. 39-40).
ДПС у Харківській області 28.05.2025 внесені зміни до переліку фіскальних номерів РРО в ліцензії ФОП ОСОБА_1 та включено реєстратор розрахункових операцій «МАРІЯ-303АІ» заводський номер - ЗВ 1991040089, фіскальний номер - 3001199452 до Єдиного реєстру ліцензіатів. Дата внесення зазначених змін до Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №20230314202400225 від 29.10.2024 підтверджується витягом з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального (т.1 а.с. 41).
Отже, суб`єктом господарювання (позивачем) у межах місячного строку з дня введення в експлуатацію нового РРО на АЗС були вжиті заходи шляхом заповнення та подання до ГУ ДПС заяви про внесення змін до ліцензії (з урахуванням додатків до них) та відповідним органом на підставі такої заяви позивача було видано ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ФОП ОСОБА_1 було дотримано встановлений у статті 35 Закону № 3817-ІХ порядок внесення змін до ліцензії у межах місячного терміну, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений пунктом 23 частини другої статті 73 Закону №3817-ІХ, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення №0338950902 від 08.07.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
Вказаний підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 18.11.2025 у справі №420/18496/23, від 01.07.2025 у справі №440/16678/23, від 17.12.2025 у справі №280/2973/24.
Таким чином, доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області не знайшли свого підтвердження.
В аспекті оцінки інших аргументів учасників справи колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції під час вирішення питання щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025 неповно з`ясував обставин справи, помилково застосував норми матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від підлягає скасуванню у відповідній частині з ухваленням нового судового рішення.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 по справі №520/27953/25 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0338940902 від 08.07.2025 на суму 680 000,00 грн.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2026 по справі №520/27953/25 залишити без змін. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 16973,00 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні 00 копійок).
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		К.В. Мінаєва	
Судді	   	В.В. Катунов   І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено 15.07.2026 року