ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 серпня 2026 року м. Житомир справа № 240/17642/25
категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий союз "Гермес" до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий союз "Гермес" із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів № UA101020/2025/000089/2 від 23.04.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що уповноваженою особою позивача подано до Житомирської митниці Держмитслужби митну декларацію для митного оформлення імпорту товару. На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару за ціною договору, разом з митною декларацією декларант надав митниці необхідні і достатні документи, які підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Однак відповідач безпідставно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, що відповідно призвело до надмірної сплати митних платежів. При цьому, жодних доказів щодо наявності у поданих декларантом документах певних розбіжностей, наявних ознак підробки або відсутності всіх відомостей відповідач не надав.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив. Вказав, що під час проведення відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією, встановлено розбіжності у поданих документах та запропоновано декларанту надати додаткові документи. На вимогу митного органу додаткові документи не були надані, а тому митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару. З наведених підстав відповідач вважає, що його рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені митним законодавством, тому у задоволенні позову просив відмовити.
У відзиві на позовну заяву представник відповідач просив справу розглядати з викликом сторін.
Ухвалою суду у задоволенні заяви Житомирської митниці про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін відмовлено. 
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини. 
23.04.2025 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Житомир-центральний» з метою імпорту товару: запасні частини для транспортних засобів, що ввозився на адресу Торговий Союз «Гермес» подано митну декларацію № 25UA101020012983U9.
Заявлена митна вартість, визначена за основним 1 (першим) методом.
В подальшому, при перевірці правильності визначення митної вартості, Житомирська митниця дійшла до висновку, що документи, які надані до митного оформлення містять розбіжності, а тому було зобов`язано декларанта надати додаткові документи, які б підтвердили митну вартість товарів.
За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів Житомирською митницею Держмитслужби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA101020/2025/000089/2 від 23.04.2025.
Митна вартість визначена за резервним, 6 (шостим) методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару: за яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару:
Товар № 1: Обладнання для фільтрування палива чи мастил у двигунах внутрішнього згорання для легкових транспортних засобів масляні та паливні фільтри за МД № 25UA101020005108U9 від 17.02.2025 Торговельна марка: FINWHALE Виробник: Grunntech GmbH, Країна виробництва:СN, і становить 7,16 дол./кг з дотриманням принципів і критеріїв, визнач. Угодою про застосування ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року
Товар № 5 МД № 25UA101020005108U9 від 17.02.2025 Обладнання та пристрої для фільтрування або очищення газів, фільтри забору повітря для двигунів внутрішнього згорання, для легкових транспортних засобів цивільного призначення – Повітряні фільтри. Торговельна марка FINWHALE. Вир-ик: GRUNNTECH GmbH» - 9,529 USD/кг; з дотриманням принципів і критеріїв, визнач. Угодою про застосування ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року
Товар № 10: Системи підвіски та їх частини для легкових транспортних засобів амортизатор за № 25UA101020005108U9 від 17.02.2025. Торговельна марка: FINWHALE Виробник: Grunntech GmbH Країна виробництва: СN і становить 6,29 дол/ кг з дотриманням принципів і критеріїв, визнач. Угодою про застосування ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі митної декларації № 25UA101020013028U5 від 23.04.2025 із застосуванням фінансових гарантій у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України у розмірі 50697,00 грн. 
Позивач, не погоджуючись із таким рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VI від 13.03.2012 (далі – МК України).
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару - за основним методом - за ціною договору (контракту).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 53 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до частини 9, 10 статті 264 Митного кодексу України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.
Частиною 12 статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України - декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, суд враховує наступне.
Як видно із матеріалів справи, для підтвердження митної вартості товару декларантом були надані документи, вказані за кодами, що відображено у графі 44 МД № № 25UA101020012983U9, а саме:
- контракт купівлі-продажу № 5/UAB від 01.07.2019 (код 4100);
- додаткові угоди до контракту б/н від 01.06.2023, б/н від 01.09.2023, б/н від 15.03.2021 (код 4103);
- рахунок-фактура (інвойс) № GR-U25/007 від 15.04.2025 (код 0380);
- автотранспортна накладна (СМR) № 2025/4-2 від 15.04.2025 (код 0730);
- пакувальний лист № GR-U25/007 від 15.04.2025 (код 0271);
- платіжна інструкція в іноземній валюті № 77 від 10.04.2025, (код 3001);
- документ, що підтверджує перевезення товару (довідка) № 254 від 23.04.2025 (код 3007);
- прибуткова накладна № 25 від 17.02.2025 (код 3011);
- договір(контракт) про перевезення від 10.04.2025 № 231 (код 4301);
- договір(контракт) про перевезення від 02.02.2024 № 86423П (код 4301);
- копія митної декларації країни відправлення № 25LTSR10000151D3B5 від 15.04.2025. 
Доданими документами підтверджено, що на виконання умов договору поставки № 5/UAB від 01.07.2019, ТОВ «Торговий Союз «Гермес» та компанія UAB «Grunntech» 15.04.2025 оформили інвойс GR-U25/007 про оплату товару згідно наведеного у інвойсі опису загальна вартість 74707,53 дол.США.
Митним органом на виконання вимог Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476, було проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення "Інспектор", а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України подібних/схожих товарів. Документи, подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.
Зокрема митним органом вказано, що Згідно відомостей, що містяться у автотранспортній накладній № 2025/4-2 від 15.04.2025 перевізником оцінюваного товару є ПП «Воля Автотранс». Разом з тим, для підтвердження витрат на транспортування товарів до митного оформлення надана довідка транспортних витрат від 23.04.2025 № 254, що складена особою – підприємцем ОСОБА_1 , що відповідно до даних автотранспортної накладної не здійснював перевезення товарів. 
Враховуючи наведене вище, довідка транспортних витрат від 23.04.2025 № 254 не може вважатися достатнім та допустимим доказом фактично понесених покупцем товару витрат на транспортування саме оцінюваних товарів. Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості. Також, є підстави вважати, що поданий до митного оформлення контракт №5/UAB від 01.07.2019 не є таким, що укладений з виробником товарів, оскільки в декларації зазначено країна виробництва Китай, Корея, а виробником даного товару є «Grunntech GmbH». Будь-яких підтверджуючих документів щодо розміщення виробничих потужностей у країнах виробництва не надано.
У зв`язку із наведеними розбіжностями митницею було направлено повідомлення декларанту про надання додаткових документів.
Аналізуючи вказані розбіжності, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, серед інших, витрати, понесені покупцем; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Як видно із довідки транспортних витрат від 23.04.2025 №254, ФОП ОСОБА_1 повідомляє, що вартість транспортно-експедиційних послуг по маршруту Шауляй (Литва) - Житомир (Україна) через митний перехід Ягодин автомобілем Даф державний номер НОМЕР_1 , складає 65000,00 грн., в тому числі: 
1) міжнародні перевезення вантажу (транзитні кошти) Шауляй - митний перехід Ягодин, Даф АВ 31-27 КК/АВ 15-14 ХG – 50 000,00 грн;
2) міжнародні перевезення вантажу (транзитні кошти) - митний перехід Ягодин -Житомир, Даф АВ 31-27 КК/АВ 15-14 ХG, в т.ч. експедиторські послуги (винагорода) – 15 000 грн;
Страхування вантажу не проводилося.
Інвойс № GR-U25/007 від 15.04.2025, оформлений на виконання умов договору поставки № 5/UAB від 01.07.2019, містить інформацію щодо умов поставки: FCA Siauliuі.
Автотранспортна накладна № 2025/4-2 від 15.04.2025 містить відомості про відправника товару, одержувача товару та місце і дату завантаження вантажу, що відповідають даним договору поставки № 5/UAB від 01.07.2019 та інвойса № GR-U25/007 від 15.04.2025, посилання на документи наявні у графі 5 та 6 автотранспортної накладної № 2025/4-2 від 15.04.2025.
Умови поставки - FCA Siauliuі відображаються у графі 15 автотранспортної накладної № 2025/4-2 від 15.04.2025. 
ТермінІнкотермс 2020 означає, що продавець, виконуючи свої зобов`язання за зовнішньоторговельним контрактом, передає в розпорядження найнятого покупцем перевізника продукцію, забезпечивши експортну процедуру на митниці зі сплатою мита і зборів. До зобов`язань покупця належить приймання продукції та її імпортне митне оформлення.
У CMR № 2025/4-2 від 15.04.2025 зазначені номерні знаки автомобіля наступного перевізника АВ 3127 КК/ НОМЕР_2 , що відповідають державному номеру автомобіля, який наведений у довідці про вартість транспортно-експедиційних послуг №254 від 23.04.2025.
У експортній декларації 25LTSR10000151D3B5 від 15.04.2025 також вказано номерні знаки автомобіля перевізника НОМЕР_3 / НОМЕР_2 , як у довідці про вартість транспортно-експедиційних послуг №254 від 23.04.2025.
Слід зазначити, що товарно-транспортна накладна (CMR) у розумінні приписів ч.2 cт.53 МК України не є документом, інформація з якого впливає на визначення митної вартості товарів. 
Таким чином інформація, зазначена у CMR, не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів за відсутності недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у СMR № 2025/4-2 від 15.04.2025 та наявності інших підтверджуючих документів щодо поставки саме того товару, що розмитнювався. 
Відсутність доказів оформлення правовідносин між фактичним перевізником та особою, яка надала транспортно-експедиційні послуги з доставки вантажу не може бути підставою для неврахування цих витрат, враховуючи, що позивачем дані витрати понесені й доставка вантажу була реальною, що прослідковується із наданих документів.
Так, відомості довідки про вартість транспортно-експедиційних послуг №254 від 23.04.2025 відповідають умовам поставки товару FCA Siauliai, що передбачені умовами договору поставки № 5/UAB від 01.07.2019, інвойса № GR-U25/007 від 15.04.2025.
Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару та його навантаження базується на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що надає можливість митному органу перевірити достовірність декларування цих витрат. 
Враховуючи наведене, позивач належним чином виконав свій обов`язок, надавши відповідачу довідку про вартість транспортно-експедиційних послуг №254 від 23.04.2025 як того вимагають приписи ч.10 ст.58 МК України, тому дана довідка мала бути взята до уваги митним органом.
Також серед підстав для коригування митної вартості товарів відповідач вказав те, що поданий до митного оформлення контракт № 5/UAB від 01.07.2019 не є таким, що укладений з виробником товарів, так як в декларації зазначено країна виробництва Китай, Корея, а виробником даного товару являється «Grunntech GmbH».
Слід врахувати, що договір поставки № 5/UAB від 01.07.2019 укладений між компанією UAB «Grunntech» в особі директора Корнеліуса Каралевічюса, що діє на підставі Статуту (Постачальник), Grunntech GmbH - інжиніринговим та виробничо-технічним підрозділом правовласника товарного знака Finwhale Grunntech Holding AG (Правовласник) в особі директора Лісової Валерії, що діє на підставі Статуту та ТОВ «Торговий Союз «Гермес» (Покупець) в особі директора Черепахіна Віктора Володимировича, що діє на підставі Статуту.
Компанія UAB «Grunntech» (вул. Бєльського, буд. 30А, м. Шауляй, Литва), що є постачальником згідно з умовами договору поставки № 5/UAB від 01.07.2019, є комерційною організацією, яка спеціалізується на оптовій торгівлі запасними частинами та аксесуарами для автомобілів.
Згідно з п.1.1. договору поставки №5/UAB від 01.07.2019, постачальник зобов`язується постачати в порядку та на умовах, що визначаються цим договором, автомобільні запасні частини Finwhale в асортименті з метою подальшої реалізації товарів.
Відповідно до п.1.1.1 договору поставки № 5/UAB від 01.07.2019, правовласник Grunntech GmbH - інжиніринговий та виробничо-технічний підрозділ правовласника товарного знака Finwhale Grunntech Holding AG не заперечує і підтверджує свою згоду на постачання постачальником товарів покупцю та на продаж покупцем товарів третім особам на території України.
Тобто, відповідачем не взято до уваги, що «Grunntech GmbH» (м. Маннгейм, Німеччина) є інжиніринговим та виробничо-технічним підрозділом правовласника товарного знаку Finwhale Grunntech Holding AG (Швейцарія), що вбачається також з преамбули договору поставки № 5/UAB від 01.07.2019.
Узгодженим сторонами договору поставки № 5/UAB від 01.07.2019 пунктом 1.5. цього договору постачальник гарантує, що товар на момент його поставки не є предметом застави, не арештований, не є предметом позовів третіх осіб і не існує інших обмежень для реалізації його покупцеві.
Щодо тверджень Житомирської митниці про те, що договір поставки № 5/UAB від 01.07.2019 не є таким, що укладений з виробником товарів слід врахувати, що у п. 4.1. договору поставки № 5/UAB від 01.07.2019 вказано, що вантажовідправником товару за дорученням постачальника може бути UAB Siauliu Tiekimo Base (вул. Бєльського, буд. 30А, м. Шауляй, Литва). Постачальник користується складом розташованим за адресою: Siauliu, ul. Bielckio 30A, 76147, Lithuania, на основі договору, укладеного з UAB Siauliu Tiekimo Base. При цьому в інвойсі № GR-U25/007 від 15.04.2025 вказано країну походження товару, де виробник може розміщувати виробництво.
Відповідно до опису товару у митній декларації № 25UA101020012983U9 (гр. 31 МД) виробник Grunntech GmbH, (гр. 15 МД) країна відправлення –Литва, країна походження згідно (гр. 34) Китай, а у графі 44 митної декларації (код 4104) зазначений договір поставки № 5/UAB від 01.07.2019, подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів.
Таким чином, дані зауваження митного органу є необґрунтованими та ґрунтуються на припущеннях, що є недопустимим при прийнятті рішення суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те що, декларантом не було надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, оскільки в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA101020/2025/000089/2 від 23.04.2025 відсутні відомості інформація про не надання банківських платіжних документів та це не слугувало підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
Враховуючи наведене, в ході даного судового розгляду суд дійшов висновку, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до митного органу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів. 
Тобто, позивач надав повний перелік документації, яка необхідна для визначення митної вартості товару за першим методом за ціною договору, однак внаслідок формального підходу митного органу до дослідження змісту наданих документів суб`єкт владних повноважень дійшов хибного висновку щодо неможливості їх врахування для митного оформлення товару за основним методом.
З огляду на викладене, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару є надуманими та ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
Також суд враховує, що митний орган при застосуванні резервного методу надав опису товарів за МД № 25UA101020005108U9 віл 17.02.2025, однак описи товарів, що розмитнювались за вказаними митними деклараціями наведені загально та не конкретизовано, оскільки стосовної кожної з груп товарів не зазначено їх артикули та коди, при цьому це умовні позначки, які присвоюють товару для відбиття його особливостей та його відмінностей від іншого аналогічного виду товару, що є важливим при процедурі коригування митної вартості товарів. Не вказано також призначення товарів та їх особливості, які надають змогу ідентифікувати товар. 
Отже, вказані митні декларації не можуть вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що митним органом безпідставно проведено коригування заявленої митної вартості товару, а тому рішення Житомирської митниці № UA101020/2025/000089/2 від 23.04.2025 слід визнати протиправним та скасувати.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).
Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий союз "Гермес" (майдан Перемоги, 9, кв.42,м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл.,10003. РНОКПП/ЄДРПОУ: 39291874) до Житомирської митниці (вул. Перемоги, 25,м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003. РНОКПП/ЄДРПОУ: 44005610) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №UA101020/2025/000089/2 від 23.04.2025.
Стягнути з Житомирської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий союз "Гермес" 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп витрат по сплаті судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

05.08.26