П О С Т А Н О В А 
іменем України

Справа №377/865/26 
Провадження №3/377/233/26 

08 вересня 2026 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 5 статті 121, частиною 1 статті 126, частиною 5 статті 126, стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И ла:
04 липня 2026 року, о 17 годині 27 хвилин, м. Славутичі, по проспекту Героїв Чорнобиля, ОСОБА_1 керував мопедом HONDA LIVE DIO, державний номерний знак НОМЕР_2 , без мотошолома, чим порушив вимоги пункту 2.3 «г» Правил дорожнього руху України ( далі-ПДР України) та вчинив правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП.
Крім цього, 04 липня 2026 року, о 17 годині 27 хвилин, м. Славутичі, по проспекту Героїв Чорнобиля, ОСОБА_1 керував мопедом HONDA LIVE DIO, державний номерний знак НОМЕР_2 , без свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, чим порушив вимоги пункту 2.1 «б» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.
Також, 04 липня 2026 року, о 17 годині 27 хвилин, м. Славутичі, по проспекту Героїв Чорнобиля, ОСОБА_1 , повторно протягом року керував мопедом HONDA LIVE DIO, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП.
Постановами судді Славутицького міського суду Київської області від 21 липня 2026 року було об`єднано стосовно ОСОБА_1 справу № 377/866/26 (провадження № 3/377/234/26) про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, та справу № 377/867/26 (провадження № 3/377/235/26) про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП, зі справою №377/865/26 (провадження № 3/377/233/26) стосовно ж нього про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, присвоєно об`єднаній справі №377/865/26 (провадження № 3/377/233/26).
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду подав заяву, підписану в присутності його законного представника ОСОБА_2 , в якій просив розглядати справу за його відсутності, вину визнав повністю, щиро розкаюється, розуміє, що вчинив безвідповідально, наражав на небезпеку себе та інших. Зробив для себе серйозні висновки на все життя, більше ніколи не сідатиме за кермо без посвідчення водія. Зазначив, що він є неповнолітнім, немає власного доходу, штраф у розмірі сорока тисяч гривень стане катастрофічним тягарем для його сім`ї. Просив суд застосувати до нього норми частини 2 статті 13 та статтю 24-1 КУпАП і призначити захід впливу у вигляді попередження або передачі під нагляд батьків. 
Враховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правилами статті 268 КУпАП, не є обов`язковою для розгляду даної справи, то справа розглянута за відсутності неповнолітнього ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи, вважаю, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121, частиною 1 статті 126, частиною 5 статті 126 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами в судовому засіданні, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, від 04 липня 2026 року, серії ЕПР1 № 710743, в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, анкетних даних особи, яка його вчинила, та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким вона керувала;
- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, від 04 липня 2026 року, серії ЕПР1 № 710754, в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, анкетних даних особи, яка його вчинила, та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким вона керувала;
- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП, від 04 липня 2026 року, серії ЕПР1 № 710730, в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, анкетних даних особи, яка його вчинила, та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким вона керувала;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04.07.2026, наданими в присутності законного представника ОСОБА_2 , про те, що 04.07.2026, близько 16:00 годин, він на мопеді, який був у батьків його друга ОСОБА_3 , поїхали до магазин у місто Славутич, щоб купити продукти та поїхати на річку, де були затримані працівниками поліції, оскільки посвідчення водія він не отримував; 
- письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_4 від 04.07.2026, наданими в присутності законного представника ОСОБА_5 про те, що 04.07.2026, близько 16:30 годин, він взяв з гаражу мопед HONDA LIVE DIO, державний номерний знак НОМЕР_2 , та сказав батькам, що поїде купатися на озеро неподалік їхнього будинку. Коли до нього прийшов його друг ОСОБА_6 , вони вирішили поїхати до магазину в м.Славутич, щоб купити піцу. Богдан був за кермом, а він пасажиром. Коли вони повертались з магазину, їх зупинили працівники поліції та викликали батьків; 
- рапортом інспектора СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Посмітного В. від 04.07.2026, зі змісту якого вбачається, що 04.07.2026, перебуваючи на добовому чергуванні в складі СРПП ВП №2 Вишгородського РУП спільно зі старшим сержантом ОСОБА_7 , о 17:27 капітан поліції Клименок О.М. помітив та зупинив мопед HONDA LIVE DIO, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував неповнолітній ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії на керування транспортними засобами, а 14.11.2025 стосовно нього вже складався протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 126 КУпАП;
- довідкою ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області № 174337-2026 від 10.07.2026 (1350668), з якої вбачається, що відповідно до даних Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» підсистема «ГСЦ Посвідчення водія», відсутня інформація щодо видачі посвідчення водія громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
- постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 27 листопада 2026 року у справі № 377/1189/25, якою ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, та застосовано до нього захід впливу у виді попередження;
- відеозаписом на диску DVD-R з нагрудних портативних відеореєстраторів поліцейських та з оглядової камери на мосту при в`їзді у місто Славутич, переглядом яких встановлено, що 04.07.2026 о 17:33:27 поліцейські за допомогою проблискових маячків на мосту при виїзді з міста Славутича зупиняють мопед HONDA LIVE DIO, державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому рухаються двоє осіб (водій та пасажир) без мотошоломів, які пояснили поліцейському, що вони із села Пакуль, приїздили у місто Славутич, щоб придбати у магазині піцу. При перевірці встановлено, що мопедом керував неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а пасажиром був неповнолітній ОСОБА_4 . ОСОБА_1 не мав та не отримував посвідчення водія. На відеозаписі також зафіксовано як поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та повідомляє, що стосовно останнього буди складено три протоколи про адміністративні правопорушення, у подальшому зі змістом яких знайомить ОСОБА_1 та останній їх підписує. 
Відповідно до роздруківки із застосунку «ДІЯ» паспорта громадянина України № НОМЕР_3 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 
За даними тимчасового реєстраційного талона НОМЕР_4 , транспортний засіб мопед HONDA LIVE DIO, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 .
Згідно з розпискою ОСОБА_5 від 04.07.2026, вона отримала мопед HONDA LIVE DIO, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.3 «г» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.
Відповідальність за частиною 5 статті 121 КУпАП встановлена за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. 
Згідно з пунктом 2.1. «б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).
Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Зокрема, за частиною 2 статті 126 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Досліджені в судовому засіданні докази, у їх сукупності та взаємозв`язку, є належними, допустимими, достатніми і «поза розумним сумнівом» підтверджують наявність у діях неповнолітнього ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 КУпАП, частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 5 статті 126 КУпАП.
Обставини, які виключають адміністративну відповідальність відповідно до статей 17-20 КУпАП, не встановлено. 
Обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 247 КУпАП, також не встановлено. 
Статтею 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. 
Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітній ОСОБА_1 вчинив правопорушення, які підпадають під дію спеціальних правил, оскільки володіння та користування транспортними засобами є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Так, у рішенні в справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до частини 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Виходячи з встановлених обставин справи, з урахуванням особи правопорушника, вважаю, що неповнолітній ОСОБА_1 з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, підлягає адміністративній відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП, частиною 1 статті 126 КУпАП, частиною 5 статті 126 КУпАП на загальних підставах. 
Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. 
З урахуванням наведеного, на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за частиною 5 статті 126 КУпАП. 
Санкцією частини 5 статі 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Указане адміністративне стягнення, визначене законодавцем у частині 5 статті 126 КУпАП, як основне, так і додаткове, є безальтернативним.
08 листопада 1968 року у Відні була прийнята Конвенція про дорожній рух, яка була ратифікована із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74.
Надалі, після проголошення незалежності України, 12 вересня 1991 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про правонаступництво України».
Відповідно до статей 6 та 7 цього Закону, Україна підтверджує свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України. Україна є правонаступником прав і обов`язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.
Таким чином, Україна підтвердила свої зобов`язання за Конвенцією про дорожній рух, яка ратифікована Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, та є обов`язковою для виконання Україною на її території.
Відповідно до пункту v статті 1 Конвенції про дорожній водій - це будь-яка особа, яка управляє механічним або іншим транспортним засобом (велосипедом включно) або яка веде дорогами худобу, стадо, упряжних, в`ючних або верхових тварин. 
За таких обставин, неповнолітньому ОСОБА_1 необхідно призначити покарання з урахуванням вимог статті 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
Накладаючи адміністративне стягнення, вважаю за необхідне не застосовувати відносно ОСОБА_1 стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу мопеда HONDA LIVE DIO, державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки ОСОБА_1 згідно із тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_4 не є власником зазначеного транспортного засобу.
Застосування до ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП, в тому числі у виді попередження або передання під нагляд батьків, про що він просив у своїй заяві, не забезпечить належного виховного впливу на нього з метою недопущення у подальшому вчинення ним нових правопорушень, зокрема, у сфері безпеки дорожнього руху, оскільки стосовно нього постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 27 листопада 2025 року у справі №377/1189/25 вже застосовувався захід впливу у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, за керування ним автомобілем, не маючи права керувати таким транспортним засобом, тобто за порушення пункту 2.1. «а» ПДР України. Як вбачається з вказаної постанови, в судовому засіданні ОСОБА_1 запевняв, що вчиняти правопорушення не буде. В той же час, ОСОБА_1 знову вчинив правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. 
Посилання ОСОБА_1 на те, що він, будучи неповнолітнім, не має власного доходу, а штраф у розмірі сорока тисяч гривень стане катастрофічним тягарем для його сім`ї, не впливають на висновок суду про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 КУпАП, частиною 1 статті 126 КУпАП, частиною 5 статті 126 КУпАП, на загальних підставах, а також призначення йому покарання у виді штрафу. 
Крім того, майновий стан, а також щире каяття як одна з обставин, що відповідно до статті 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, не можуть бути враховані при призначенні неповнолітньому ОСОБА_1 покарання за вчинення інкримінованих йому правопорушень, оскільки за змістом положень частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, як і особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, не враховуються. 
В той же час в статті 301 КУпАП зазначено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. 
Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 також підлягає судовий збір. 
Керуючись статтями 283-284 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 КУпАП, частиною 1 статті 126 КУпАП, частиною 5 статті 126 КУпАП, та з урахуванням вимог статті 36 КУпАП піддати стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Якщо правопорушником не сплачено штраф у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, у відповідності до частини 1 статті 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, стягнути із  ОСОБА_1 штраф у подвійному розмірі відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, в сумі 81 600 гривень.
Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Суддя          Н. С. Бабич