ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року Чернігів Справа № 620/1896/26

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.09.2024 по 30.09.2024 та у період з 01.02.2025 по 19.11.2025.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.09.2024 по 30.09.2024 та у період з 01.02.2025 по 19.11.2025.
Визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, у тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, за період з 01.02.2025 року по 19.11.2025 року включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, у тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, за період з 01.02.2025 року по 19.11.2025 року включно.
В обґрунтування позову вказано, що відповідач не в повному обсязі виплатив грошове забезпечення та додаткову винагороду за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.09.2024 по 30.09.2024 та у період з 01.02.2025 по 19.11.2025.
У відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що до військової частини НОМЕР_1 не надходили встановленим порядком належні копії документів, які були б підставою для виплати позивачу додатковї винагороди на період воєнного стану у розмірі 100 000 гривень за період лікування після поранення та перебування у відпустці для лікування.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до суду документи (рапорти, накази, довідки ВЛК тощо) щодо надання ОСОБА_1 відпусток для лікування після тяжкого поранення у спірний період.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог: Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з 01.09.2024 по 30.09.2024. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з 01.09.2024 по 30.09.2024.
Ухвалою суду від 22.06.2026 повторно зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до суду документи (рапорти, накази, довідки ВЛК тощо) щодо надання ОСОБА_1 відпусток для лікування після тяжкого поранення у спірний період, а саме з 01.09.2024 по 30.09.2024 та з 01.02.2025 по 19.11.2025.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.07.2026 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) подати до суду належно засвідчені документи (рапорти, накази, довідки ВЛК тощо) щодо надання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , відпусток для лікування після тяжкого поранення у спірний період, а саме: з 01.09.2024 по 30.09.2024 та з 01.02.2025 по 19.11.2025.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.07.2026 закрито провадження у справі в частині позовних вимог: Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з 01.02.2025 по 19.11.2025. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з 01.02.2025 по 19.11.2025. Визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, у тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, за період з 01.02.2025 року по 19.11.2025 року включно. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, у тому числі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, за період з 01.02.2025 року по 19.11.2025 року включно.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач на підставі наказу від 17.09.2023 №260 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується військовим квитком.
Згідно із довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 12.12.2023 №321 позивач 04.12.2023 отримав ВТ під час захисту Батьківщини, внаслідок умисних протиправних дій з боку збройних сил Російської Федерації, а саме під час безпосередньої участі у здійсненні заходів Із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, знаходячись на околицях с.Старомайорське Волноваського району Донецької області в наслідок мінометного обстрілу М82 з боку ЗС РФ отримав поранення. Під час обстрілу перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та кевларовий шолом). Поранення не пов`язане із вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисною заподіяння собі тілесного ушкодження.
Внаслідок отриманого поранення ОСОБА_1 тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема в періоди: з 05.12.2023 по 08.12.2023, з 09.12.2023 по 19.01.2024, з 19.01.2024 по 20.02.2024, з 20.02.2024 по 04.03.2024, з 04.03.2024 по 13.03.2024, з 13.03.2024 по 22.04.2024, з 22.04.2024 по 13.05.2024, з 13.05.2024 по 17.05.2024, з 17.05.2024 по 06.06.2024, з 06.06.2024 по 20.06.2024, з 20.06.2024 по 17.07.2024, з 17.07.2024 по 07.08.2024, з 07.08.2024 по 21.08.2024, з 21.08.2024 по 24.10.2024, з 24.11.2024 по 17.12.2024, з 17.12.2024 по 01.01.2025, з 01.01.2025 по 16.01.2025, з 16.01.2025 по 20.03.2025, з 20.03.2025 по 21.05.2025, з 21.05.2025 по 24.06.2026, з 24.06.2025 по 30.09.2025, з 30.09.2025 по 06.11.2025, з 06.11.2025 по 05.12.2025, що підтверджується виписками з медичних карток.
Відповідно до довідки ВЛК від 10.04.2024 №176 травма позивача віднесена до тяжких, пов`язана із захистом Батьківщини, потребує тривалого лікування; потребує лікування (реабілітації) в умовах КП «Луцька центральна районна лікарня» Підгайцівської сільської ради.
Відповідно до довідки ВЛК від 02.10.2024 №1033 ОСОБА_1 потребує тривалого лікування внаслідок тяжкої травми.
Згідно з довідкою ВЛК від 25.10.2024 №1150 ОСОБА_1 потребує відпустки після травми на 30 календарних днів.
З архівної довідки від 26.06.2026 №1665/14987 вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 26.10.2024 №302 позивач вважається таким, що вибув у відпустку з 26.10.2024 по 24.11.2024.
З архівної довідки від 26.06.2026 №1665/14986 вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 25.11.2024 №332 позивач вважається таким що під час відпустки за станом здоров`я був госпіталізований у зв`язку з погіршенням здоров`я.
Згідно з довідкою ВЛК від 06.12.2024 №1338 ОСОБА_1 потребує відпустки після травми на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки ВЛК від 30.01.2025 №61 ОСОБА_1 потребує тривалого лікування.
Відповідно до довідки ВЛК від 18.06.2025 №2025-0618-1257-2533-3 ОСОБА_1 потребує протезування та/або ортезування. Поранення, ТАК, пов`язан(-а/е/і) із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких.
На виконання директиви Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 13 червня 2025 року № Д-35/ДСК «Про проведення додаткових організаційних заходів у військах оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в 2025 році» відбулось переформатування військової частини НОМЕР_1 та підпорядкованих їй військових частин, в результаті якої з 22.07.2025 підпорядковані військові частини НОМЕР_5 , НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , як відокремлені підрозділи були припинені, а військова частина НОМЕР_1 стала єдиним правонаступником всіх прав та обов`язків припинених військових частин.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2025 №332 позивач 19.11.2025 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, у зв`язку із звільненням наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23.09.2025 №154-РС у відставку за підпунктом “б” (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців).
З довідки від 11.03.2026 №1665/3321ФЕС встановлено, що позивачу не виплачена додаткова винагорода за вересень 2024 року, та не виплачувалась з лютого по листопад 2025 року. Також з лютого по листопад 2025 року позивачу не виплачувалось грошове забезпечення.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах врегульовано Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами першим і другим пункту четвертого статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та діє дотепер.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1-1 Постанови № 168 установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань;
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Відповідно до пункту 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови.
Так, наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
За правилами пункту 9 розділу І Порядку № 260, виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.
Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
За приписами 15 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. 
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Згідно з пунктом 9 розділу ХХХIV Порядку № 260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 10 розділу ХХХIV Порядку № 260).
Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні). ( абзац 29 пункту 2 розділу ХХХIV Порядку № 260).
Згідно з пунктом 11 розділу ХХХIV Порядку № 260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Із системного аналізу наведених вище приписів слідує, що 
- постановою Уряду № 168 встановлено лише дві умови, що необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
- строк перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення встановлений пунктом 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ, відповідно до якого загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль.
Суд звертає увагу, що з урахуванням ухвали про залишення частини позову без розгляду та закриття провадження у справі в частині позовних вимог у цій справі суд вирішує спір в частині:
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100 000 гривень за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.09.2024 по 30.09.2024 та у період з 01.02.2025 по 19.11.2025.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі 100 000 гривень за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.09.2024 по 30.09.2024 та у період з 01.02.2025 по 19.11.2025.
В матеріалів справи встановлено, що позивач отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини, яке віднесено до тяжких.
Військово-лікарська комісія виснувала про потреба позивача у відпустці для лікування після травми тривалістю 30 календарних днів у довідці від 25.10.2024 №1150 та у довідці від 06.12.2024 №1338.
На виконання ухвали суду про витребування доказів відповідач надав докази звернення позивача з рапортом про надання відпустки для лікування лише на підставі довідки від 25.10.2024 №1150 та надання такої відпустки військовою частиною НОМЕР_4 з 26.10.2024 по 24.11.2024.
Згідно із довідкою від 11.03.2026 №1665/3321ФЕС позивачу була нарахована на виплачена додаткова винагорода за жовтень 2024 року в сумі 93548,39 грн (за 29 днів пропорційно від 100 000 грн), за листопад 2024 року в сумі 100 000 грн, за грудень 2024 року в сумі 100 000 грн та за січень 2025 року в сумі 100 000,00 грн.
Враховуючи межі позовних вимог та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання позивачем відпустки для лікування у період 01.09.2024 по 30.09.2024 та у період з 01.02.2025 по 19.11.2025 та судом вичерпані, передбачені Кодексом адміністративного судочинства, заходи для отримання таких доказів.
Також суд встановив, що позивач у період з 21.08.2024 по 24.10.2024, 16.01.2025 по 20.03.2025, з 20.03.2025 по 21.05.2025, з 21.05.2025 по 24.06.2026, з 24.06.2025 по 30.09.2025, з 30.09.2025 по 06.11.2025, з 06.11.2025 по 05.12.2025, тобто у спірний період перебував на стаціонарному лікуванні, що виключає отримання відпустки для лікування у спірний період.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Повний текст рішення складено 07.09.2026.
Суддя Олена ЛУКАШОВА