Справа № 127/20244/26
Провадження № 3/127/4073/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 серпня 2026 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.06.2026 о 20:41 год. у м. Вінниця на вул. Джеймса Мейса, 24, керував транспортним засобом «ВАЗ 210», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_1  не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином за єдиною відомою суду адресою. Відповідно до рекомендованого повідомлення від 06.07.2026 із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» - судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, відповідно до постанови Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 передбачено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. 
Відтак, не проявлення належної заінтересованості у результатах розгляду справи протягом тривалого строку, не звернення до суду за інформацією щодо стану розгляду справи не може вважатись порушенням права на справедливий розгляд справи.
Враховуючи викладене, а також позицію Верховного Суду, де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням того, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до 2.5. Правил дорожнього руху вбачається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 684926 від 05.06.2026 слідує, що ОСОБА_1 05.06.2026 о 20:41 год. у м. Вінниця на вул. Джеймса Мейса, 24, керував транспортним засобом «ВАЗ 210», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки.
Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 (справа № 824/1164/18-а) виснував, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з абзацом 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.
Отже, протоколом серії ЕПР1 № 684926 від 05.06.2026 підтверджується наявність події адміністративного правопорушення, вказаний протокол був складений у чіткій відповідності до вимог КУпАП.
Згідно з рапортом працівника поліції Регуша В., 05.06.2026 о 20:41 год. під час несення служби по вул. Бучми, 143, у м. Вінниця, було виявлено автомобіль «ВА3-2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого під час руху здійснив наїзд на стовп біля магазину «Mishmarket». Після виявлення правопорушення, водію було подано законну вимогу про зупинку транспортного засобу та вихід з нього, однак останній вимогу проігнорував та продовжив рух.
3 метою припинення правопорушення було розпочато переслідування транспортного засобу із застосуванням проблискових маячків синього та червоного кольору, а також спеціального звукового сигналу. Водій на неодноразові законні вимоги поліцейських не реагував та продовжував рух, надалі за адресою: м. Вінниця, вул. Джеймса Мейса, 24, транспортний засіб було заблоковано та зупинено, під час перевірки документів встановлено, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 .
При спілкуванні з водієм у нього було виявлено явні ознаки алкогольного сп?яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення та почервоніння обличчя. На законну вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров?я, про що здійснено відеофіксацію за допомогою портативних відеореєстраторів. За фактом наїзду на стовп біля магазину «Mishmarket» було проведено перевірку, директор магазину повідомив, що будь-яких матеріальних чи інших претензій до водія не має та із заявою до поліції звертатися не бажає.
За вчинені правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол за ст. 122-2 КУпАП, а також винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю посвідчення водія відповідної категорії.
Крім того, під час перевірки за наявними інформаційними базами було встановлено, що громадянин порушив правила військового обліку та мобілізаційної підготовки, перебуваючи в розшуку за ініціативою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.06.2026. У подальшому  ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для складання адміністративних матеріалів за ст. 210-1 КУпАП.
Крім того, у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.06.2026 о 20:55 год., у якому зазначені наступні ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя.
Відповідно до п. 8.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).
Також, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено шляхом переслідування працівниками поліції, оскільки водій вчинив ДТП, під час спілкування у ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. На що ОСОБА_1 погодився, обрав трубку для приладу та почав неодноразово намагатись продути у прилад, однак після чергового роз`яснення працівником поліції правил проходження огляду та попередження про обмежену кількість спроб продути, що буде рахуватись, як відмова, оскільки ОСОБА_1 почав зловживати даним правом та не продув у прилад. Після чого, працівником дані дії ОСОБА_1 були сприйняті, як відмова від проходження огляду та відповідно складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій  ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм Закону.
Суд звертає увагу, що відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані сп`яніння чи ні.
З урахуванням вище викладеного, а також аналізуючи поведінку ОСОБА_1 у її сукупності, суд доходить висновку про наявність достатніх та узгоджених доказів, що підтверджують відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, суд дійшов висновку, що його вина цілком доведена. Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.
Суд приходить до переконання, що з метою попередження вчинення  ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання 3 місяці.
Суддя: