ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2010 р. Справа № 2а-2426/09/0970
м. Івано-Франківськ 
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Судді Лучко О.О. 
при секретарі Круглій О.М.,
за участю сторін:
прокурора: не з"явився, 
представника позивача:Кальмук Н.А.,
представників відповідача: Пилипціва М.П., Патера Р.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом: першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної інспекції з енергозбереження, вул. Краківська, 17,м. Київ 94,02094 
до відповідача: ТзОВ "Потоківський цегельний завод", вул. Грушевського, 13,с. Потік,Рогатинський район, Івано-Франківська область,77016 
про стягнення підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів,- 
ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2009 року перший заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної інспекції з енергозбереження звернувся до адміністративного суду з позовом до ТзОВ "Потоківський цегельний завод" про стягнення підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів в сумі 75 767,38 грн. 
Позовні вимоги мотивував тим, що відповідачем протиправно, в порушення вимог п.“є” ст.27 Закону України “Про енергозбереження” допущено факти безгосподарного використання паливно-енергетичних ресурсів з систематичним перевищенням стандартизованих енергетичних рівнів та порушення інших вимог раціонального використання та ощадливого їх витрачання. Внаслідок даного порушення відповідачу нараховано 75767,38 грн. підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів, які останній не сплатив. 
Прокурор в судове засідання не з”явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Суду пояснила, що за результатами проведеної перевірки стану використання паливно-енергетичних ресурсів ТзОВ “Потоківський цегельний завод”, що відображена в акті перевірки №18/10-13-188 від 01.10.2008 року, територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області 28.01.2009 року прийнято постанову №15/10-14-1, якою до відповідача застосовано підвищену плату за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у розмірі 75767,38 грн. Порядок винесення даної постанови та застосування підвищеної плати вважає проведеним у відповідності до вимог діючого законодавства. Дані кошти в добровільному порядку відповідачем не сплачені, а тому підлягають стягненню в судовому порядку. В зв”язку з цим просила позов задовольнити повністю.
Представники відповідача проти позову заперечили. Пояснили, що дії територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області вважають незаконними, а складену постанову такою, що повністю суперечить вимогам чинного законодавства. Позивачем всупереч норм Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” без повідомлення відповідача та залучення його представників складено Додаток №1 до акту №18/10-13-188 від 01.10.2008 р., і саме у Додатку №1 позивач здійснив нарахування підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів. Тобто, підставою для винесення постанови став не Акт від 01.10.08р., а незаконно складений Додаток до нього. Вказали, що фактично перевитрат електроенергії на підприємстві виявлено не було, про що свідчить сам акт перевірки. Пояснили, що постанова та припис по результатах проведення перевірки повинні виноситись уповноваженим органом в 5-денний термін з дня складення останнього, а тому позивачем порушено вимоги статей 11, 27 Закону України “Про енергозбереження”, статей 4, 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду(контролю) у сфері господарської діяльності” та вимоги ст.238 Господарського кодексу України. Зазначили, що оскаржувана постанова складена 28.01.2009р., тобто більше як через три місяці з дня складення акту перевірки. Згідно із ст.250 Господарського кодексу України санкції до суб”єкта господарювання можуть бути застосовані протягом 6 місяців, а тому підстави для стягнення підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів в сумі 75 767,38 грн. повністю відсутні. Вважають, що застосування підвищеної плати за нераціональне використання ПЕР можливе тільки за невиконання приписів, а не постанов, а тому такі дії позивача є незаконними та грубо порушують права та законні інтереси відповідача. В зв`язку з наведеним, просили в задоволенні позову відмовити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 показав, що у вересні 2008 року він проводив планову перевірку стану використання паливно-енергетичних ресурсів ТзОВ “Потоківський цегельний завод”, під час якої ним було проведено інструментальні вимірювання згідно даних, поданих підприємством, та не було виявлено понаднормативних втрат підприємством електроенергії. Стосовно постанови про застосування підвищеної плати, показав, що у січні 2009 року керівництво примусило його здійснити розрахунки підвищеної плати за нібито нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів. Ці розрахунки ним було здійснено через 2,5 місяці з дня винесення акту перевірки. 
Суд, розглянувши позовну заяву, подане заперечення, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, оцінивши досліджені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до плану-графіку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів у вересні 2008 року державним інспектором з енергозбереження територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області Прусаком І.С. проведено планову перевірку використання паливно-енергетичних ресурсів на ТзОВ “Потоківський цегельний завод”.
За наслідками перевірки було складено акт №18/10-13-188 від 01.10.2008 року, в якому зазначено про виявлені порушення та недоліки, а саме: відсутність енергетичного паспорту підприємства, відсутність положення про матеріальне стимулювання працівників колективу за економію ПЕР (паливно-енергетичних ресурсів) і економічні санкції за марнотратство, а також зазначено про складання припису, який буде вручений підприємству. Однак, останній так і не був винесений. В розділі 1V «Електроенергія`даного ату перевірки державний інспектор, котрий проводив перевірку, зазначив, що фактів неекономного та неефективного використанн електроенергії на ТзОВ «Потоківський цегельний завод`не виявлено. 
Відповідно до листа Державної інспекції з енергозбереження №06/32-3624 від 30.12.2008 року начальник Державної інспекції з енергозбереження зобов`язав в.о.начальника територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області у строк до 30.12.2009 року внести зміни в акт перевірки щодо фактичного коефіцієнта потужності та застосувати до підприємства постанову про сплату підвищеної плати. 
Як зазначено у листі №15-10/26-84 від 28 січня 2009 року, адресованому територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області відповідачу, до акту перевірки від 01.10.2008 року було внесено зміни та складено додаток №1, в якому виконано розрахунок перевитрат електроенергії в електричних мережах ТзОВ «Потоківський цегельний завод`внаслідок низького коефіцієнта потужності від величини cos фі-1 до cos фі-2. На підставі даного розрахунку 28 січня 2009 року була винесена постанова про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в розмірі 75767,38 грн., яка застосована до відповідача.
Крім того, 28 січня 2009 року керівник територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області виніс припис до акту перевірки №18/10-13-188 від 01.10.2008 року та зазначив його виконання у строк до 20 липня 2009 року.
30 січня 2009 року позивач направив відповідачу даний лист №15-10/26-84 від 28.01.09р. про внесення змін до акту перевірки, постанову про сплату підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів № 15/10-14-1 від 28.01.2009 року, розрахунок до даної постанови та припис від 28.01.2009 року до акту перевірки від 01.10.2008 року, які підприємством отримано.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Питання Державної інспекції з енергозбереження»1039 від 29.06.2000 року державна інспекція з енергозбереження є урядовим органом державного управління, що діє у складі НАЕР і йому підпорядковується. 
Інспекція має право, зокрема, складати протоколи, акти перевірок та видавати обов`язкові для виконання приписи стосовно усунення порушення норм законодавства у сфері енергозбереження під час видобування, переробки, виробництва, транспортування, зберігання та споживання паливно-енергетичних ресурсів; застосовувати економічні санкції до підприємств відповідно до законодавства у разі виявлення фактів перевитрати ними зазначених ресурсів унаслідок неефективного (марнотратного) їх використання.
Закон України “Про енергозбереження»№74/94-ВР від 01.07.1994 року у статті 3 визначив, що основними принципами державної політики у сфері енергозбереження є поєднання методів економічного стимулювання та фінансової відповідальності з метою раціонального використання та економного витрачання паливно-енергетичних ресурсів (пункт «ж») та встановлення плати за прямі втрати і нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів (пункт «з»). 
В ст.11 даного Закону зазначено, що економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають, зокрема, введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами (пункт “е”); та застосування економічних санкцій за марнотратне витрачання палива та енергії внаслідок безгосподарної або некомпетентної діяльності працюючих (пункт “є”).
Відповідно до ст.17 даного Закону на юридичних та фізичних осіб накладаються економічні санкції за: а) марнотратне витрачання та прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів; б) несвоєчасне проведення експертного обстеження використання паливно-енергетичних ресурсів, за їх споживання понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення системи стандартів у дію - нормами питомих витрат енергоресурсів, а також за невідповідність показників когенераційних установок кваліфікаційним показникам; в) невиконання чи несвоєчасне виконання приписів органів державного управління енергозбереженням щодо усунення фактів марнотратного витрачання паливно-енергетичних ресурсів. 
За перевитрати паливно-енергетичних ресурсів понад встановлені показники норм питомих витрат суб`єкти господарювання сплачують збір за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів (енергетичний збір) у розмірі 200 відсотків вартості перевитрачених ресурсів. 
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України “Про заходи щодо ефективного використання газу в народному господарстві»№699 від 02.09.1993 року передбачено, що за перевитрати електроенергії та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок неефективного його використання, виявлені органами Державної інспекції з енергозбереження, сплачується підвищена плата. Якщо перевитрати електроенергії та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картками, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат електроенергії та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження. 
Як встановлено у судовому засіданні до відповідача 28 січня 2009 року на підставі акту перевірки від 01.10.2008 року та додатку до нього від 28.01.2009р. застосовано підвищену плату за перевитрати електричної енергії в електричних мережах підприємства внаслідок низького коефіцієнта потужності від величини cos фі-1 до cos фі-2 в розмірі 75767,38 грн. При цьому судом виявлено порушення законодавства щодо порядку її застосування, допущені територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області.
Так, механізм проведення Державною інспекцією з енергозбереження перевірок регламентовано наказом Державного комітету України з енергозбереження N64 від 04.08.2000 року, яким затверджено Порядок проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання. 
Відповідно до п.2 даного Порядку планові перевірки підприємств здійснюються за річним графіком перевірок, який затверджується на наступний рік начальником Інспекції - головним державним інспектором з енергозбереження до 1 грудня поточного року. Планова перевірка підприємства проводиться державними інспекторами з енергозбереження не частіше ніж один раз на рік. При здійсненні перевірки інспектори повинні мати службове посвідчення, доручення на перевірку та програму перевірки. Про проведення планової перевірки територіальні органи Інспекції не пізніше як за 10 днів до її початку повідомляють у письмовій формі керівництво підприємства (п.4 Порядку). 
За результатами перевірки визначаються обсяги нераціонального використання енергоресурсів, до яких належать: 1) прямі втрати ПЕР, спричинені безгосподарною діяльністю працівників; 2) марнотратне споживання ПЕР, викликане їх перевитратами внаслідок недотримання вимог до діючих технологій та обладнання, систем енерго- та теплопостачання, а також огороджувальних конструкцій споруд в опалювальний сезон, визначених режимними та технологічними картами, проектною документацією, паспортами на діюче обладнання, у тому числі систематичне використання на холостому ходу силових трансформаторів, електродвигунів, електропечей та іншого обладнання, що працює з використанням енергоресурсів; 3) споживання ПЕР понад показники питомих витрат, визначених системою державних стандартів, а до введення їх у дію - міжгалузевими, галузевими, регіональними та загальнозаводськими нормами питомих витрат енергоресурсів (п.8 Порядку). 
За результатами перевірки інспектор складає акт. У разі виявлення порушень з питань енергозбереження складається припис, який обов`язковий для виконання підприємством. Акт підписується працівником Інспекції, що проводив перевірку, та керівником (головним інженером) підприємства, яке перевірялося. Перевірка виконання приписів акта здійснюється після закінчення терміну їх дії. Залежно від результатів виконання припису обсяги нераціонального використання ПЕР коригуються таким чином: у разі невиконання робіт - до їх початкового обсягу додаються перевитрати та прямі втрати, що виникли протягом терміну, встановленого для виконання робіт; у разі часткового виконання робіт - цей обсяг визначається як перевитрати та прямі втрати енергоресурсів, зумовлені невиконанням частини робіт; у разі виконання робіт - обсяги неефективного використання анулюються. 
В п.15 Порядку зазначено, що рішення про сплату підвищеної плати за неефективне використання енергоресурсів приймається відповідно до законодавства України на підставі акта перевірки підприємства, складеного інспектором, і оформлюється постановою про сплату підвищеної плати. Перший примірник постанови залишається в Інспекції, а другий примірник у триденний термін після оформлення постанови надсилається (видається повноважному представнику) підприємству для сплати ним підвищеної плати. Рішення щодо застосування до підприємства підвищеної плати може бути оскаржено в установленому законом порядку. Підприємство повинно внести підвищену плату протягом 30 днів з дня винесення постанови про її застосування. У разі несплати підвищеної плати у зазначений термін грошова сума стягується в судовому порядку. 
Відповідно до Додатку 1 до наказу Державного комітету України з енергозбереження N64 від 04.08.2000 року «Про порядок проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів`у розділі 9 «Результати перевірки`типового акту перевірки державні інспектори повинні зазначати відомості про стан енергозбереження, чи складено приписи, попереджено, чи складено протокол про адміністративні порушення, чи оформлено постанову про підвищену плату за неефективне використання природного газу тощо.
Крім того, статтею 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»№877-V від 05.04.2007року передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Один примірник акта вручається суб`єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Згідно із ч.7 ст.7 даного Закону на підставі акта, який складено за результатами здійснення планового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом п`яти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Судом встановлено, що територіальне управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області проводило зазначену перевірку відповідно до плану проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів та підприємствах, установах та організаціях на 2008 рік та перевірок підприємств ПЕК та ЖКГ щодо підготовки їх роботи в осінньо-зимовий період 2008-2009 років, затвердженого наказом начальника Державної інспекції з енергозбереження №234 від 30.11.2007 року. Державний інспектор надав доручення на перевірку від 15.09.2008 року та програму перевірки підприємства з питань енергозбереження. 
Згідно акту перевірки від 01.10.2008 р. факти неефективного використання ПЕР виявлено не було, що підтверджується актом перевірки та показаннями свідка, який безпосередньо проводив перевірку. В розділі 9 «Результати перевірки`даного акта зазначено про складення припису, який буде вручений підприємству, за такі порушення законодаства як відсутність енергетичного паспорту підприємства та відсутність положення про матеріальне стимулювання працівників за економію ПЕР та економічні санкції за марнотратство. Про те, що буде складена постанова про застосування підвищеної плати, в акті перевірки від 01.10.2008 року не йшлося.
Таким чином, територіальне управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області протягом п`яти днів з дня складення акту перевірки не винесло та не направило відповідачу припис про усунення порушень чинного законодавства, чим порушило п.12 наказу Державного комітету України з енергозбереження N64 від 04.08.2000року “Про Порядок проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання” та ст.7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”. Представник позивача даний факт не заперечила.
Стосовно твердження представника позивача про те, що 28 січня 2009 року було внесено зміни до акту перевірки від 01.10.2008 року, а саме: складено додаток 1 до акту перевірки від 01.10.2008 року, в якому проведено розрахунок перевитрат електроенергії в електричних мережах ТзОВ «Потоківський цегельний завод`внаслідок низького коефіцієнта потужності від величини cos фі-1 до cos фі-2, та на цій підставі винесено постанову про застосування до підприємства підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших ПЕР від 28.01.2009 року, а також винесено припис про усунення порушення законодавства, то суд зазначає наступне.
Як вбачається з пояснень представника позивача відповідно до постанови Рогатинського районного суду від 13.02.2009 року керівника ТзОВ «Потоківський цегельний завод`Пилипціва М.П., який свою вину визнав, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.188-14 КУпАП - за надання недостовірної інформації державному інспектору територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області щодо ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів. Протокол про дане адміністративне правопорушення був складений 28.01.2009 року.
Відповідно до ст.6 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов`язкової звітності, поданих суб`єктом господарювання. 
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа. 
Відповідно до ст.7 даного Закону для здійснення позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою. 
За таких обставин, суд зазначає, що встановлення факту надання недостовірної інформації посадовою особою ТзОВ «Потоківський цегельний завод`під час проведення планової перевірки у вересні 2008 року могло бути підставою для проведення позапланової перевірки даного підприємства з дотриманням вимог чинного законодавства. Внесення ж змін від 28.01.2009 року до акту планової перевірки від 01.10.2008 року, здійснений позивачем у такий спосіб без наявності відповідних повноважень, чинним законодавством не регламентований. 
При цьому суд вказує, що згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи наведене, а також порушення суб`єктом владних повноважень - територіальним управлінням державної інспекції з енергозбереження по Івано-Франківській області порядку та строків винесення постанови про сплату підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів від 28.01.2009 року, є підставою для визнання даної постанови протиправною. 
Стосовно посилань представників відповідача на ст.238 та ст.250 ГК України, щодо строків застосування до підприємства підвищеної плати за нераціональне використання ПЕР, то суд зазначає наступне. 
Відповідно до ст.238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Зі змісту даної статті випливає, що сплата підвищеної плати за нераціональне використання ПЕР відноситься до адміністративно-господарських санкцій.
Суд зазначає, що постанова про сплату підвищеної плати за нераціональне використання ПЕР була винесена позивачем за період з вересня 2007 року по серпень 2008 року, а згідно ст.250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. 
Поряд з цим в п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію державного контролю за ефективним (раціональним) використанням паливно-енергетичних ресурсів»N 935 від 22.10.2008 року передбачено, що розрахунок обсягів неефективного (нераціонального) використання паливно-енергетичних ресурсів понад показники нормативних значень їх витрат, що встановлені стандартами, а у разі відсутності стандартів - нормами питомих витрат палива та енергії або нормативами витрат паливно-енергетичних ресурсів, проводиться у перерахунку на річне споживання, крім випадків, що підтверджені документально, за період від дня настання до їх виявлення, але не більш як за один рік від дня порушення таким суб`єктом установлених актами законодавства правил, згідно з методиками визначення та розрахунку втрат (перевитрат) паливно-енергетичних ресурсів, які затверджуються НАЕР в установленому порядку.
Крім того, суд зазначає, що встановлення факту порушення порядку та строків винесення постанови про застосування підвищеної плати за нераціональне використання ПЕР є підставою для визнання постанови протиправною, а відтак питання стосовно періоду застосування підвищеної плати як адміністративно-господарської санкції судом до уваги не приймаються. 
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. 
Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
В зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що постанова №15/10-14-1 від 28.01.2009 року, якою до відповідача застосовано підвищену плату за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів, є протиправною, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства, а тому відсутні провові підстави для стягнення підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів з відповідача. За таких умов в задоволенні позову слід відмовити.
Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.
На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю. 
Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 

Суддя: О.О.Лучко

Постанова складена в повному обсязі 08.02.2010р.