Справа № 944/2117/26
Провадження №2-а/944/89/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Матвіїва І.М.
з участю секретаря судового засідання Димчак Х.Т.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Яворів, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №R473693 від 10.04.2026 за ч.3 ст.210 КУпАП.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 квітня 2026 року було винесено постанову №R473693 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, у оскаржувані постанові не зазначено, що саме, позивач, порушив, який пункт та частину Додатку 2 було порушено та в чому саме було допущено порушення, із тексту постанови притягнуто до відповідальності за те, що ОСОБА_1 не з`явився до ТЦК та СП у строк та місце, зазначене у повістці. Проте, не зазначено, на яке саме число (дату) повинен був зобов`язаний з`явитись та куди (місце). Жодних інших правопорушень не зазначено. Окрім цього, на прохання повідомити коли саме повинен був з`явитись і з якою метою, йому ніхто нічого не надав і не повідомив, відповідно на даний час мені так і не відомо на яку саме дату повинен був з`явитись і куди.Додатково зазначив, що в період з 27 лютого 2026 року проходив всі необхідні обстеження та здавав необхідні аналізи, а з 09 березня 2026 року по 26 березня 2026 року перебував в стаціонарі, 10 березня 2026 року було проведено оперативне лікування (операцію), і відповідно в цей період не мав можливості з`явитись по повістці з поважних причин. Вважає дії відповідача щодо винесення зазначеної постанови незаконними, а саму постанову протиправною і такою, що підлягає безумовному скасуванню з таких підстав.
Викладені обставини свідчать про те, що постанова №509 від 14.10.2024 року, винесена відповідачем за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП. Просить визнати протиправною та скасувати постанову №509 від 14.10.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.
Ухвалою судді від 20.04.2026 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.
11.05.2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач у задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. На обґрунтування відзиву зазначив, що з отриманої інформації з ІНФОРМАЦІЯ_4 та з наявної інформації, яка перебуває в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою своєчасного комплектування військових частин та навчальних центрів Збройних Сил України на міського голову Яворова скеровано розпорядження №2231 від 16.02.2026 року щодо здійснення оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно доданих до розпорядження оформлених повісток. На виконання вищевказаного розпорядження Яворівською міською радою Львівської області надіслано відомість про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, одним з яких є ОСОБА_1 , які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 та зареєстровані на території Яворівської ТГ. Згідно відомостей вбачається, що повістка №6616847 засобами поштового зв`язку направлена рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення на наявну у ІНФОРМАЦІЯ_5 адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .Зауважує, що повістка за №6616847 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зразок якої затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №951 від 16.05.2024 року і в таких повістках відсутня графа із зазначенням номеру телефону мобільного зв`язку, тому працівником об`єкта поштового зв`язку як правило обирається другий спосіб повідомлення військовозобов`язаного про надходження йому такого листа. У зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 на дату вказану у повістці, та поверненням рекомендованого поштового відправлення, ІНФОРМАЦІЯ_6 26.03.2026 скеровано звернення №Е4988837 до органу національної поліції щодо доставлення громадян, які вчинили правопорушення за ст.210-1 КУпАП для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
10 квітня 2026 року позивача доставлено працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де і було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП – не прибуття за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце визначені у повістці. Також уповноваженою особою було запропоновано ОСОБА_1 , ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Тобто позивачу була надана можливість надати свої пояснення чи заперечення щодо вказаного правопорушення, зауваження чи заперечення до змісту протоколу. Однак, позивач своїм правом не скористався, клопотань щодо необхідності надання правничої допомоги не заявляв, другий примірник протоколу отримав, що підтверджується його підписом в протоколі. В даному випадку позивач, під час розгляду справи не надав документів, які б підтверджували поважність його неприбуття по повістці. Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.
12.05.2026 до суду від представника позивача адвоката Галька Р.В. надійшла додаткові пояснення, в якій зазначено наступне: як вбачається із повістки №6616847, сформованої ІНФОРМАЦІЯ_7 , позивач повинен був з`явитись за адресою АДРЕСА_2 02.03.2026 року о 09.30 год. Проте, у вказаній повістці немає жодних підтверджень того, що ОСОБА_1 отримав вказану повістку особисто і розписався про це. Згідно зазначених відомостей позивачу було направлено рекомендований лист із повідомленням про вручення та номер трекера є R067106769440, про те, як вбачається із перевірки та відстеження трекера, вказаний рекомендований лист з повідомленням про вручення повернутий відправнику із відміткою “закінчення встановленого терміну зберігання”. Відтак, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 , був повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду даної справи, а тому, відповідно, був позбавлений всіх прав, передбачених ст. 268 КУпАП.
Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Галько Р.В. подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов просить задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представникаІНФОРМАЦІЯ_3 , підтримує доводи, наведені у відзиві на позовну заяву.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_8 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.
За таких обставин, суд вбачає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі ч.9 ст.205 КАС України. 
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України.
Оскільки в судове засідання 06.07.2026 не з`явилися всі учасники справи, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження, як передбачено ч.5 ст.250 КАС України, є дата складення повного судового рішення 08.07.2026.
Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
За приписами ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення №R473693 від 10 квітня 2026 року, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Згідно повістки №6616847 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_2 на 02.03.2026 року о 09.30 год. Повістку направлено за адресою: АДРЕСА_1 , яка була задекларована ним при уточнені персональних даних.
Трекінгом відстеження статусу поштового відправлення від 23 лютого 2026 року встановлено, що причиною повернення поштового відправлення є закінчення встановленого терміну зберігання.
Відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Відповідно до пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560(далі по тексту Порядок № 560) за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до п.28 Порядку №560, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Пунктами 30-30-1 Порядку №560 передбачено, що повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
Кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код). QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням. Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Пунктом 30-2 Порядку №560 визначено, що повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.
У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.
В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису (п. 30-3 Порядку №560).
Згідно п. 34 Порядку № 560, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
Згідно із пунктами 40-41 Порядку № 560, під час вручення повістки здійснюється фото і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.
Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Отже, з аналізу наведених вище норм вбачається, що оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП може здійснюватися шляхом особистого вручення військовозобов`язаному повістки або шляхом її направлення засобами поштового зв`язку. У випадку направлення повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є документи від поштового оператора про особисте отримання поштового відправлення, відмітка у поштовому повідомленні про відмову від його отримання або відмітка у поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою.
Відповідно до п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила, зі змінами на підставі постанови КМУ № 1147 від 08.10.2024), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Згідно з позицією Великої Палати ВС у справі № 752/11896/17, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Крім цього, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її не перебування за адресою, повідомленою суду.
Отже, в разі неотримання повістки про виклик до суду з причини повернення «за закінченням терміну зберігання» вказане не є доказом належного інформування особи про час і місце розгляду справи.
У розрізі судової практики суди звертали увагу на недосконалу роботу АТ «Укрпошта» на невиконання вимог Правил надання послуг поштового зв`язку щодо вручення судових повісток (окрема ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 761/27802/19; окрема ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 761/15565/16-ц).
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а саме те, що позивач був належним чином, відповідно до п. 41 Порядку № 560, оповіщений про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_8 для уточнення облікових даних, а отже і наявності обов`язку з`явитися за даним викликом.
Доказів, які б відповідно до ст. 251 КУпАП свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.
Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що відповідачем належним чином з`ясовувалася причина неявки позивача за повісткою та чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що є порушенням вимог ст.280 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за необхідне скасувати постанову №R473693 від 10 квітня 2026 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.
Щодо інших доводів, то суд зазначає, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р.,статтю 6 п. 1не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.
Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП не була доведена.
Отже, враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ч.2 ст.210-1 КУпАП, ст.6 ,8, 9, 72, 77, 134, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Скасувати постанову тво начальника  ІНФОРМАЦІЯ_2 № R473693 від 10 квітня 2026 року про накладення стосовно  ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 гривень.
Справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно  ОСОБА_1 - закритиза відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08 липня 2026 року.
Повне найменування сторін:

Позивач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 . Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач -  ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 . Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя І.М.Матвіїв