Справа № 274/5540/24	  	Головуючий у 1-й інст. Большакова Т. Б.	
Категорія 54	  	Доповідач Бондар  О.О.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі колегії суддів: Бондар О. О.( суддя-доповідач), Галацевич О. М., Шевчук А. М., 

за участі секретаря судового засідання Могилевець В.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 квітня 2026 року, ухвалене у складі головуючого судді Большакової Т. Б. у місті Бердичеві
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Подільське" про зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
1. 27 червня 2024 року  ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач, орендодавець) звернувся в суд з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Подільське" (далі – СФГ «Подільське», відповідач, орендар) про зобов`язання вчинити певні дії.
2. Позивач просив зобов`язати відповідача надати копії видаткових квитанцій про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою згідно договору оренди від 01.10.2011, строк дії якого закінчився 01.10.2021 року.

Короткий зміст оскарженого рішення першої інстанції
3. 23 квітня 2026 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.
4. Рішення мотивовано тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем його прав та законних інтересів, тому відмовив у задоволенні позову.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
5. ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав до Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу через електронний кабінет підсистеми ЄСІКС «Електронний суд». 
6. В апеляційній скарзі просив: «скасувати рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.04.2026 року, як безпідставне та винесене з порушенням матеріальних та процесуальних норм, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції».
7. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На його думку, суд вийшов за межі позовних вимог та фактично не розглянув їх по суті, перекрутивши зміст позовних вимог і звівши їх до ненадання відповіді на звернення від 08 січня 2024 року.
8. Крім того, позивач вважає, що суд безпідставно застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про звернення громадян», який не підлягав застосуванню, чим порушив гарантії права на судовий захист, передбачені статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
9. Також позивач зазначає, що суд першої інстанції не врахував висновки, викладені у постанові Житомирського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року, та безпідставно послався на рішення у справі № 274/755/23 за позовом ОСОБА_1 до СФГ «Подільське» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
10. Відзив від відповідача станом на момент розгляду справи апеляційним судом не надійшов, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (частина 3 статті 360 Цивільного процесуального кодексу України – далі ЦПК України).
Рух справи в суді апеляційної інстанції
11. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2026 визначено склад суду для розгляду справи № 274/5540/24: Бондар О. О. (суддя-доповідач), Галацевич О. М., Панкеєва В. А.
12. Ухвалою від 06 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд залишив апеляційну скаргу позивача без руху в зв`язку з виявленими недоліками (пунктів 2, 3 частини 4, частини 5 статті 356 ЦПК України).
13. Ухвалою від 25 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження у справі. Після проведення підготовчих дій Житомирський апеляційний суд ухвалою від 10 червня 2026 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 21 липня 2026 року об 11 год 00 хв.
14. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2026 визначено новий склад суду для розгляду справи № 274/5540/24: Бондар О. О. (суддя-доповідач), Галацевич О. М., Шевчук А. М., у зв`язку з відпусткою судді Панкеєвої В. А..

Мотивувальна частина
Позиції учасників справи в апеляційному суді
15. Учасники справи у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися.
16. Позивач у прохальній частині апеляційної скарги просив розглянути апеляційну скаргу без його участі. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у спосіб надіслання судової повістки в електронний кабінет. Згідно довідки про доставку електронного документа, судова повістка отримана позивачем 11.06.2026
17. СФГ «Подільське» про дату, час та місце розгляду справи було повідомлені належним чином у спосіб надіслання судової повістки в електронний кабінет. Згідно довідки про доставку електронного документа, судова повістка отримана відповідачем 11.06.2026
18. За таких обставин, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи (частина 2 статті 372 ЦПК України).

Обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій 
19. 01 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством "Подільське" (орендар) укладено договір оренди землі № 84.
20. Відповідно до пунктів 1, 2 договору об`єктом оренди є земельна ділянка площею 2,8746, розташована на території Терехівської сільської ради. Строк дії договору оренди земельної ділянки - десять років (п. 8 договору).
21. Обчислення розміру орендної плати передбачено пунктами 9 – 14 розділу «Орендна плата» вказаного договору оренди землі.
22. ОСОБА_1 в позовній заяві стверджує, що неодноразово звертався до відповідача з приводу надання копій квитанцій про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою згідно договору оренди від 01.10.2011 з метою перевірки правильності сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 2011 до 2021 року. Востаннє звертався 08.01.2024.
23. До позовної заяви ОСОБА_1 додав копію заяви від 08.01.2024 (в даті заяви є виправлення – 2023 рік виправлений на 2024 рік) згідно якої ОСОБА_1 вимагає у відповідача надати копії квитанцій про оплату за оренду земельної ділянки згідно договору оренди від 01.10.2011 та усунути перешкоду у користуванні земельної ділянки шляхом її повернення. 
24. Як зазначає позивач, орендар залишив зазначені звернення без реагування та не надав документів щодо сплати орендної плати.
25. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 жовтня 2023 року у справі №274/755/23 ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до СФГ «Подільське» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позиція апеляційного суду 
26. Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
27. Апеляційний суд заслухав суддю-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 

Оцінка висновків суду першої інстанції 
28. Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. ( частини 1 – 5 статті 263 ЦПК України).
29. 34. Апеляційний суд уважає, що рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає та робить такі висновки.
30. Спірні правовідносини між сторонами виникли з договору оренди земельної ділянки.
31. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що відповідач порушує його право на отримання інформації, необхідної для перевірки правильності сплати орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі № 84 від 01 жовтня 2011 року, оскільки не надає на його звернення копії квитанцій про сплату орендної плати.
32. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
33. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
34. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21).
35. Відмовляючи у задоволенні позову у цій справі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем його прав чи охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.
36. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки умовами укладеного між сторонами договору оренди землі не передбачено обов`язку орендаря надавати орендодавцю копії квитанцій чи інших документів, що підтверджують сплату орендної плати, при цьому позивач не заявляє вимог про стягнення заборгованості з орендної плати чи інших подібних вимог.
37. Водночас відсутні й підстави для покладення на відповідача обов`язку щодо надання такої інформації відповідно до Закону України «Про звернення громадян», оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту звернення до відповідача із відповідною заявою чи зверненням у встановленому законом порядку.
38. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
39. Частиною 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. ( пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).
40. Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
41. Пунктом 28 - 31 договору оренди землі № 84 від 01 жовтня 2011 року, а також статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, при цьому обов`язок орендаря надавати орендодавцю копії квитанцій чи інших документів, що підтверджують сплату орендної плати, ані договором, ані законом не передбачений.
42. Водночас статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
43. Відповідно до частини 6 та 7 статті 5 Закону України «Про звернення громадян», письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
44. Обов`язок органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, їх керівників та інших посадових осіб невідкладно розглянути отримане звернення та надати письмову відповідь про результати розгляду заяви встановлений статтями 19 та 20 Закону України «Про звернення громадян» 
45. Відповідно до статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
46. Отже, позивач має право звернутися до відповідача із відповідною вимогою чи зверненням, а у разі порушення права на отримання відповіді на таке звернення – на судовий захист свого порушеного права.
47. Разом із тим належних та допустимих доказів звернення позивача до відповідача із відповідною вимогою у встановленому законом порядку матеріали справи не містять, що виключає можливість дійти висновку про порушення відповідачем прав позивача на отримання відповіді на звернення.
48. Надаючи оцінку доданій до позову копії заяви від 08 січня 2024 року, суд першої інстанції правильно виходив із того, що така заява не підтверджує факту звернення позивача до відповідача, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів її направлення відповідачу та отримання ним зазначеного звернення.
49. Відповідно частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
50. З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем порушення відповідачем його прав чи охоронюваних законом інтересів. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є саме захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки у цій справі позивач не довів факту порушення його прав відповідачем, відсутні правові підстави для їх судового захисту. За усталеною практикою Верховного Суду відсутність порушеного права є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Оцінка аргументів, викладених у апеляційній скарзі
51. Суд апеляційної інстанції відхиляє аргумент апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції незаконно вийшов за межі позовних вимог, неправильно визначив їх зміст та безпідставно застосував положення Закону України «Про звернення громадян» замість норм Закону України «Про оренду землі», Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України.
52. Так, встановивши відсутність порушення відповідачем обов`язків як орендаря земельної ділянки, суд першої інстанції також перевірив, чи могли бути порушені права позивача з огляду на положення Закону України «Про звернення громадян». Такий підхід не свідчить про вихід за межі позовних вимог, а спрямований на повне з`ясування спірних правовідносин та правильне застосування норм матеріального права.
53. Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував постанову Житомирського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року, якою було задоволено апеляційну скаргу позивача на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2025 року про повернення позовної заяви, а також безпідставно дійшов висновку про недоведеність факту звернення позивача до відповідача із заявою про надання документів.
54. Зазначена постанова апеляційного суду стосується виключно процесуального питання щодо законності повернення позовної заяви та не містить висновків щодо доведеності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Висновок апеляційного суду про те, що суд першої інстанції допустив надмірний формалізм, повернувши позовну заяву з підстав ненадання копії звернення для іншого учасника справи, був зроблений виключно в межах перевірки законності процесуального рішення про повернення позовної заяви. Такий висновок не підтверджує ні факту направлення позивачем відповідного звернення відповідачу, ні факту його отримання останнім, які у цій справі є обставинами, що входять до предмета доказування. Отже, дотримання процесуальних вимог при зверненні до суду та доведення обставин, що становлять підставу позову, мають різну правову природу, різний предмет доказування і різні правові наслідки.
55. Посилання позивача на те, що суд першої інстанції безпідставно послався на рішення суду, ухвалене в іншій справі № 274/755/23, апеляційний суд відхиляє. Таке посилання наведене судом першої інстанції виключно в контексті викладення змісту відзиву на позовну заяву, поданого відповідачем, а не як підстава для вирішення спору. 
56. Крім того, зважаючи на те, що звернення позивача від 08 січня 2024 року, на яке він посилається як на доказ у цій справі, містило вимогу про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, рішення суду у справі № 274/755/23, ухвалене між тими самими сторонами щодо тієї ж земельної ділянки, яким вирішено спір про усунення перешкод у користуванні нею, безпосередньо стосується правовідносин, з яких виник цей спір. За таких обставин саме по собі посилання суду першої інстанції на зазначене рішення не свідчить про порушення норм матеріального чи процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
57. Статтею 374 ЦПК України визначені повноваження апеляційного суд за результатами розгляду апеляційної скарги.
58. Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
59. Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які є наслідком повного та всебічного встановлення обставин справи, правильного тлумачення та застосування норм матеріального права із дотримання норм процесуального права, апеляційний суд уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат
60. Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
61. В цій справі позивач звільнений від сплати судового збору, позов залишений без задоволення, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні
Керуючись статтями 141, 259, 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Житомирський апеляційний суд

УХВАЛИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 квітня 2026 року у справі №274/5540/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених статтею 389 ЦПК України.

Судді 
О. О. Бондар (головуючий) 

О. М. Галацевич

А. М. Шевчук

Повний текст судового рішення складено 21 липня 2026 року.