Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/142/26
Провадження № 2/542/308/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю: 
секретаря судового засідання - Карась В.Р.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Лепій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області, про стягнення заборгованості за надання послуг тимчасового проживання,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2026 року адвокат Остапенко Ірина Олександрівна звернулась в інтересах Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» до Новосанжарського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» (код ЄДРПОУ: 21067929) коштів за надання послуг тимчасового проживання з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2025 року в сумі 42 857 грн 00 грн, інфляційних втрат у сумі 1911 грн 25 коп. та 3% річних - 991 грн 58 коп.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 69-70 т.1).
Ухвалою від 02 квітня 2026 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Новосанжарську селищну раду Полтавського району Полтавської області та витребував у Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області інформацію:
- Чи здійснювалось фінансування Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» за рахунок державного або місцевого бюджету на утримання закладу у 2024-2025 роках, із зазначенням сум та підстав фінансування?
- Про розробника Договору користування приміщеннями місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб та Правил, та затвердження/узгодження їх засновником майна (а.с. 243-246 т. 1).
Витребувана від Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області інформація надійшла до суду 28 квітня 2026 року (а.с. 269 т.1).

Аргументи учасників справи
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 01.01.2024 року між Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей» в особі директора Бодрого А.Ф. та ОСОБА_1 був укладений договір № 11 користування приміщеннями місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, предметом якого є надання стороною 1 (Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей») стороні 2 ( ОСОБА_1 ) послуг тимчасового проживання в місці тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб (кімната № НОМЕР_2 ,а) та користування приміщеннями спільного користування (кухня, душова, санвузол), територією, укомплектовані відповідним обладнанням, устаткуванням, меблями, приладами, інвентарем та іншим майном, згідно з актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору, а сторона 2 ( ОСОБА_1 ) зобов`язується оплатити надані стороною 1 (Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей») послуги.
Відповідно до Акту приймання-передачі від 01.01.2024 року, Новосанжарський санаторій-профілакторій «Антей» передав, а ОСОБА_1 прийняла у користування житлове приміщення, меблі, інвентар, обладнання та інше майно, необхідне для тимчасового проживання, перелік яких детально зазначений в Акті.
При цьому позивач зазначив, що свої зобов`язання з надання послуг тимчасового проживання відповідно до договору №11 користування приміщеннями місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб від 01.01.2024 року, позивачем було виконано в повному обсязі.
За період з 01 січня 2024 року по 30 червня 2024 року загальна сума вартості наданих послуг тимчасового проживання, що підлягала сплаті відповідно до договору №11 користування приміщеннями місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, становила 14500 грн. За вказаний період було сплачено 14662 грн, у зв`язку з чим за ОСОБА_1 обліковувалась переплата у розмірі 162 грн.
В подальшому, 01.07.2024 року між Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей» в особі директора Бодрого А.Ф. та ОСОБА_1 укладено договір №11 про надання послуги тимчасового проживання, предметом якого є надання виконавцем (Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей») послуг тимчасового проживання в кімнаті 207 б, одного ліжко-місця замовнику ( ОСОБА_1 ) та користування приміщеннями спільного користування (кухня, душова, санвузол), інвентарем, майном та обладнанням, яке знаходиться в кімнаті, територією, а замовник ( ОСОБА_1 ) зобов`язався оплатити надані виконавцем (Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей») послуги.
Відповідно до п. 2.2. вказаного договору строк надання послуги з 01 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року.
При цьому позивач зазначив, що свої зобов`язання з надання послуг тимчасового проживання відповідно до договору № 11 про надання тимчасового проживання від 01.07.2024 року, позивачем було виконано в повному обсязі.
За період з 01 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року загальна сума вартості наданих послуг тимчасового проживання, що підлягала сплаті відповідно до договору №11 про надання тимчасового проживання становила 20335 грн, фактично сплачено 15900 грн. З урахуванням переплати в розмірі 162 грн, станом на 16 січня 2026 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 4273 грн.
Крім цього, 01.01.2025 року між Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей» в особі директора Бодрого А.Ф. та ОСОБА_1 укладено договір №11 про надання послуги тимчасового проживання, предметом якого є надання виконавцем (Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей») послуг тимчасового проживання в кімнаті АДРЕСА_1 на 1 ліжко-місце замовнику ( ОСОБА_1 ) та користування приміщеннями спільного користування (кухня, душова, санвузол), інвентарем, майном та обладнанням, яке знаходиться в кімнаті, територією, а замовник ( ОСОБА_1 ) зобов`язалась оплатити надані виконавцем (Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей») послуги.
Відповідно до п. 2.2. вказаного договору строк надання послуги з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року.
При цьому позивач зазначив, що свої зобов`язання з надання послуг тимчасового проживання відповідно до договору № 11 про надання тимчасового проживання від 01.01.2025 року, позивачем було виконано в повному обсязі.
За період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року загальна сума вартості наданих послуг тимчасового проживання, що підлягала сплаті відповідно до договору №11 про надання тимчасового проживання становила 21635 грн, фактично сплачено 2885 грн. З огляду на викладене, за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 18750 грн.
Також, 01.07.2025 року між Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей» в особі директора Бодрого А.Ф. та ОСОБА_1 укладено договір № 11 про надання послуги тимчасового проживання, предметом якого є надання виконавцем (Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей») послуг тимчасового проживання в кімнаті АДРЕСА_1 на 1 ліжко-місце замовнику ( ОСОБА_1 ) та користування приміщеннями спільного користування (кухня, душова, санвузол), інвентарем, майном та обладнанням, яке знаходиться в кімнаті, територією, а замовник ( ОСОБА_1 ) зобов`язалась оплатити надані виконавцем (Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей») послуги.
Відповідно до п. 2.2. вказаного договору строк надання послуги з 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року.
При цьому позивач зазначив, що свої зобов`язання з надання послуг тимчасового проживання відповідно до договору №11 про надання послуг тимчасового проживання від 01.07.2025 року, позивачем було виконано в повному обсязі.
За період з 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року загальна сума вартості наданих послуг тимчасового проживання, що підлягала сплаті відповідно до договору №11 про надання тимчасового проживання становила 19834 грн. Оплата за вказаний період не здійснювалась. З огляду на викладене, за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 19834 грн.
Крім того, посилаючись на статтю 625 ЦК України, позивач зазначив, що у нього наявні правові підстави для стягнення з відповідачки суми основного боргу, інфляційних втрат та трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання.
Інфляційні втрати Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» в зв`язку з несвоєчасною сплатою за послуги тимчасового проживання за договором №11 від 01.07.2024 року становлять 340 грн 11 коп., 3 % річних - 133 грн 45 коп., за договором №11 від 01.01.2025 інфляційні втрати становлять 1252 грн 39 коп., 3 % річних - 539 грн 38 коп., за договором від 01.07.2025 інфляційні втрати становлять - 318 грн 75 коп., 3 % річних - 275 грн 50 коп.
З огляду на те, що відповідач не сплачує заборгованість у добровільному порядку, досудове врегулювання спору є неможливим. У зв`язку з цим у позивача виникли об`єктивні підстави звернутися до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.
У наданому до суду відзиві на позов (а.с. 103-108 т.1) представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на таке.
Засновником Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» є Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області.
Відповідно до пункту 7 Порядку функціонування місць тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою КМУ від 01.09.2023 № 930, право користування внутрішньо переміщеною особою приміщеннями у місцях тимчасового проживання виникає га підставі договору.
У даному випадку, на думку представника відповідача, не відомо з яких підстав Договори № 11 від 01.01.2024, № 11 від 01.07.2024, № 11 від 01.01.2025, № 11 від 01.07.2025 укладались не з власником майна - Новосанжарською селищною радою Полтавського району Полтавської області, матеріали справи не містять відповідного рішення власника, яким би надавалось право саме директору Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» укладати дані договори.
Посилання позивача на те, що відповідачем підписано Акт приймання-передачі від 01.01.2024 та Правила проживання внутрішньо переміщених осіб у місцях тимчасового проживання від 01.01.2024 не відповідають дійсності, дані документи підписано лише однією стороною - директором Бодрим А.
Зазначено, що власникам (балансоутримувачам) майна не дозволяється отримувати від мешканців місця тимчасового проживання плату за комунальні послуги у разі отримання ними компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у місцях тимчасового проживання, що облаштовані у будівлях (приміщеннях) державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану.
Вказано, що оскільки власником майна Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» є Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області, то в матеріалах справи повинно бути рішення, яким би визначалося розміщення ВПО саме в цьому закладі, рішення ради про затвердження тарифу на проживання, розрахунок тарифу, економічне обґрунтування - калькуляція, договори позивача/власника з постачальниками (електроенергія, вода, газ, тепло), рахунки, акти. І це б, на думку представника відповідача, дійсно підтверджувало, що позивач поніс витрати.
Також, акцентовано увагу на тому, що матеріали справи не містять інформацію, чи в 2024-2025 роках були програми компенсації витрат за розміщення внутрішньо переміщених осіб, чи здійснювалось фінансування Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» за рахунок державного або місцевого бюджету на утримання закладу у 2024-2025 роках. Адже відповідно до вимог чинного законодавства, держава гарантує безоплатне тимчасове проживання в місці тимчасового проживання; комунальні платежі - можуть стягуватися за відсутності компенсації за спожиті комунальні послуги і з отриманням ВПО повної та достовірної інформації стосовно житлово-комунальних послуг, які надаються в місці тимчасового проживання, їх вартості, тарифів, умов оплати та обсягів спожитих комунальних послуг.
Поставлена також під сумнів правомірність стягнення крім послуг тимчасового проживання, комунальних послуг за опалення такої складової як ПДВ.
Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу зазначено, що такі витрати в даній справі з точку зору стороннього спостерігача не можуть вважатись співмірними щодо проведеної роботи.
Стягнення адвокатських витрат не повинно призводити до збагачення, оскільки законодавець встановлює, що вони мають бути відшкодовані в розумному обсязі та відповідно до фактично понесених витрат.
Суд може зменшити заявлену суму, якщо сторона-боржник доведе неспівмірність витрат із складністю справи або надмірність гонорару, а також якщо це не відповідає принципу "справедливого балансу" між витратами та обсягом виконаної роботи. Крім цього, необхідно враховувати також і майновий стан сторони, оскільки відповідач - жінка пенсіонер 72 років з пенсією в 3 000 грн.
У зв`язку з вищевикладеним, представник відповідача вважала, що сума витрат на правничу допомогу є завищеною та такою, що не відповідає засадам розумності та справедливості, виходячи з конкретних обставин справи, віднесення цієї справи до категорії малозначних, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), ціни позову та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, та з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, вважала, що заявлена сума витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню.
12 березня 2026 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 143-152 т. 1), в якій зазначено наступне.
Відносно доводів відповідача про відсутність у позивача повноважень на укладення договорів тимчасового проживання, позивач з посиланням на Статут Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» зазначив, що позивач наділений повноваженнями укладати господарські договори, використовувати та передавати майно у користування, а директор підприємства наділений повноваженнями діяти від імені підприємства без довіреності та укладати договори з фізичними та юридичними особами. Директор Санаторію мав належні повноваження укладати договори користування приміщеннями місць тимчасового проживання, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства. 
Повноваження Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» щодо користування відповідним майном підтверджується договором від 10 квітня 2012 року про закріплення майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селища Новосанжарського району на праві господарського відання.
В подальшому, відповідно до додаткової угоди від 03.12.2025 року Новосанжарському санаторію-профілакторію «Антей» власником передано майно, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селища Новосанжарського району, для здійснення комерційної діяльності.
В результаті проведених органом місцевого самоврядування організаційно-правових заходів щодо передачі майна та визначення засновника, Новосанжарський санаторій-профілакторій «Антей» продовжив свою діяльність як комунальне підприємства Новосанжарської селищної територіальної громади з використанням переданого йому майна для здійснення комерційної діяльності.
Щодо доводів відповідача про безоплатність проживання внутрішньо переміщених осіб вказано, що відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право на забезпечення можливості безоплатного тимчасового проживання протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за умови оплати вартості комунальний послуг.
Довідка про взяття відповідача на облік внутрішньо переміщеної особи № 1620-5001875502 від 14.07.2022 міститься в матеріалах справи. Оскільки відповідно до такої довідки відповідач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 14 липня 2022 року, то шестимісячний строк можливого безоплатного проживання, передбачений законодавством, на момент поселення відповідача у санаторій сплив.
Крім цього, акцентовано увагу на тому, що Новосанжарський санаторій-профілакторій «Антей» відсутній у переліку місць тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб у Полтавській області, що затверджений розпорядженням Полтавської обласної військової адміністрації, а також не включений до узагальненого переліку місць тимчасового проживання, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій України. 
Позивач не є балансоутримувачем місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб у розумінні Постанови КАМУ від 01.09.2023 № 930 «Деякі питання функціонування місць тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб».
Доводи відповідача про отримання позивачем компенсації за комунальні послуги є безпідставними та не підтвердженими жодними доказами. Посилання відповідача на положення Постанови КМУ від 11.03.2022 № 261 «Про затвердження Порядку та умов надання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану» є безпідставним, оскільки заборона отримання плати за комунальні послуги застосовується виключно у випадку отримання балансоутримувачем відповідної компенсації, чого у даному випадку не було.
Аргументи відповідача щодо нарахування ПДВ не спростовують факту отримання нею послуг та не впливають на її обов`язок здійснити оплату за користування житловим приміщенням та спожиті комунальні послуги. Посилання на пункт 188.1 Податкового кодексу України є помилковим.
Відносно витрат на правничу допомогу, позивачем зазначено, що при встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В порядку, визначеному ЦПК України, позивачем після проголошення судового рішення буде наданий детальний розрахунок витрат, які поніс позивач у зв`язку з розглядом цієї справи та акт приймання-передачі між клієнтом та адвокатом.
17 березня 2026 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначене таке (а.с. 218-221 т.1).
На думку представника відповідача, аналіз наданого позивачем Статуту Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» та Договору на закріплення майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад, сіл, селища Новосанжарського району на праві господарського відання від 10.04.2012, дає підстави вважати, що підприємство має право укладати господарські договори, використовувати та передавати майно у користування лише за згодою засновника, тобто Новосанжарської селищної ради. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні рішення-згоди засновника на укладення договорів оренди майна.
У самому ж договорі не вказана ціна, не зазначено формули розрахунку за проживання, за комунальні платежі.
Рахунки позивача є односторонніми документами, складними самим позивачем, не підписані відповідачем та не містять погодженого сторонами розрахунку вартості послуг. Позивачем не надано доказів формування тарифу, калькуляції витрат або документів, які підтверджують обсяг та вартість фактично наданих послуг, як діляться комунальні витрати між мешканцями. 
За висновками представника відповідача позивач не довів наявності у нього повноважень на встановлення плати за проживання та виставлення рахунків відповідачу. Матеріали справи не містять доказів того, що власник майна уповноважував позивача на встановлення тарифів або стягнення плати за проживання.
Поставлені під сумнів стороною відповідача повноваження директора Бодрого А.Ф.
Вказано на недоведеності того, що позивач є платником ПДВ. 
Зазначено, що матеріали не містять інформації щодо безоплатного розміщення ВПО з компенсацією від держави, і саме Новосанжарська селищна рада має надати довідку про компенсацію за спожиті комунальні послуги. 
07 квітня 2026 року від представника позивача до суду надійшов детальний розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 36000 грн (а.с. 248-250 т.1).
28 квітня 2026 року від третьої особи, залученої ухвалою суду від 02.04.2026, - Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області надійшли пояснення, в яких зазначено наступне (а.с. 263- 268 т. 1).
Відповідно до Статуту Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей», останній є комунальним, унітарним, комерційним підприємством, створеним на майні, що є комунальною власністю Новосанжарської селищної територіальної громади та є правонаступником усього майна, прав і обов`язків Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей», яке перебувало у спільній власності територіальної громади Новосанжарського району.
Повідомлено, що аналіз положень Статуту свідчить, що підприємство має право укладати господарські договори, використовувати та передавати майно у користування, а директор підприємства наділений повноваженнями діяти від імені підприємства без довіреності та укладати договори з фізичними та юридичними особами.
Отже, директор санаторію мав належні повноваження укладати договори користування приміщеннями місць тимчасового проживання, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства.
Крім того, відповідач фактично проживала у приміщенні санаторію, користувалась наданим їй житловим приміщенням та місцями загального користування. При цьому, проживання відповідача здійснювалось у відповідні періоди, що підтверджується виставленими позивачем рахунками за надані послуги тимчасового проживання та комунальні послуги. Між сторонами фактично виниклі договірні правовідносини, а відповідач прийняла умови договору та користувалась наданими послугами. Стосовно фінансування Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» за рахунок місцевого бюджету на утримання закладу у 2024-2025 роках повідомлено про те, що такого фінансування не здійснювалось, на підтвердження чого надана довідка фінансового відділу Новосанжарської селищної ради від 16.04.2026 № 01.4-05/138 (а.с. 269 т.1).
09 липня 2026 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтоване тим, що сума витрат на правничу допомогу є завищеною та такою, що не відповідає засадам розумності та справедливості, виходячи з конкретних обставин справи, віднесення цієї справи до категорії малозначних, а також того, що відповідачка є пенсіонером та ВПО (а.с. 8-9 т.2).
В судове засідання представники позивача не з`явились. Від представника - адвоката Остапенко І.О. надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та без участі директора Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей», в якій представник підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити та стягнути судовий збір й витрати на правничу допомогу (а.с. 20-21 т.2).
Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, акцентуючи увагу на недоведеності та необґрунтованості заявлених до стягнення сум за відсутності первинних документів та не зазначення складових сум, вказаних в рахунках-фактурах. 
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (19 т.2), клопотань про відкладення судового засідання від третьої особи не надходило. 
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за даної явки учасників справи.
Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 01.01.2024 року між Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей» та ОСОБА_1 укладено договір № 11 користування приміщеннями місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, предметом якого є надання в місці тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб (кімната АДРЕСА_1 ) та користування приміщенням спільного користування (кухня, душова, санвузол), територією, укомплектованими відповідним обладнанням, устаткуванням, меблями, приладами, інвентарем та іншим майном, згідно з актом приймання-передачі, який є невід`єдмою частиною цього договору, а ОСОБА_1 зобов`язалась оплатити надані послуги (а.с.26 на звороті -29 т. 1).
Згідно з п. 2.1. цього договору, адреса надання послуг, що передбачені пунктом 1.1 цього Договору: АДРЕСА_2 .
Відповідно до пунктів 3.1-3.5 договору, загальна вартість цього договору визначається відповідно до виставлених рахунків. Оплата вартості послуг здійснюється у формі повної попередньої оплати до дня розміщення в кімнаті, помісячно.
Оплата проводиться шляхом внесення відповідної суми на банківський рахунок Сторони 1 за банківськими реквізитами, зазначеними у розділі 11 цього Договору, на підставі рахунку на оплату послуг.
Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Сторони 1.
Оплата послуг за договором є фактом підтвердження згоди на отримання відповідних послуг та укладення цього договору.
Відповідно до пункту 4.4.1 договору, ОСОБА_1 зобов`язалась своєчасно проводити оплату вартості послуги у розмірі та в порядку, встановлену цим Договором. 
Згідно з пунктом 8.1 договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та надходження грошових коштів від Сторони 2 на розрахунковий рахунок Сторони 1 та діє до повного виконання взятих на себе зобов`язань сторонами, а в частині відшкодування збитків - до моменту повного виконання Стороною 2 своїх зобов`язань.
Пунктом 8.2 передбачено, що договір укладається строком на шість місяців з можливістю продовження його дії на наступний строк у разі відсутності змін у підставах, що спричинили внутрішнє переміщення, та якщо Сторона 2 не набула іншого місця проживання. Строк дії цього договору продовжується шляхом укладення додаткового договору.
Відповідно до пункту 8.3 договору, укладаючи договір, Сторона 2 підтверджує, що уважно ознайомилася з усіма пунктами даного Договору та автоматично погоджується з повним і безумовним прийняттям всіх умов, положень Договору.
Факт надання відповідачці в користування визначеного договором приміщення з меблями, обладнанням та інвентарем, ОСОБА_1 не оспорюється, що свідчить про виконання позивачем умов договору про надання відповідачці послуг тимчасового проживання.
Виходячи з наданих доказів, встановлено, що фактично ОСОБА_1 тимчасово проживала в Новосанжарському санаторії-профілакторії «Антей» з 01 січня 2024 року по 30.06.2024.
За цей період позивачем були нараховані послуги за її тимчасове проживання в санаторії в такому розмірі: відповідно до рахунку-фактури №11 від 30.01.2024 року до сплати ОСОБА_1 підлягала сума 4185 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація на опалення за січень 2024 року, рахунку-фактури № 11-1 від 22.02.2024 року - 3915 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація на опалення за лютий 2024 року, рахунку-фактури №11-2 від 26.03.2024 року - 1500 грн за послуги тимчасового проживання, рахунку-фактури №11-3 від 26.04.2024 року - 2650 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація на опалення за квітень 2024 року, рахунку-фактури №11-6 від 26.06.2024 року - 2250 грн за послуги тимчасового проживання, всього за вказаний період на суму 14500 грн (а.с. 41-42 т.1).
Згідно з платіжними інструкціями №@2PL135915 від 16.01.2024 року, №@2PL619821 від 21.01.2024 року, №@2PL620096 від 26.02.2024 року, №@2PL760665 від 18.04.2024, №@2PL242297 від 19.06.2024 ОСОБА_1 було сплачено за послуги тимчасового проживання та компенсації комунальних послуг опалення на користь Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» 3000 грн, 1000 грн, 3500 грн, 4562 грн, 2600 грн, відповідно (а.с.42 - зі звороту - 44 т.1).
Таким чином, відповідачка за період фактичного проживання з 01 січня 2024 року по 30 червня 2024 року ОСОБА_1 було сплачено 14662 грн, що є більшим за загальну вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась переплата у розмірі 162 грн. 
Вказана обставина підтверджується бухгалтерською довідкою №20 від 16 січня 2026 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , яка проживала у Новосанжарському санаторії-профілакторії «Антей», за період з 01 січня 2024 року по 30 червня 2024 року відповідно до договору №11, мала зобов`язання зі сплати вартості послуг тимчасового проживання у загальному розмірі 14500 грн, за які фактично сплачено 14662 грн, у зв`язку з чим станом на 16 січня 2026 року за ОСОБА_1 обліковується переплата у сумі 162 грн (а.с.38 зі звороту т.1).
01 липня 2024 року між Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей» та ОСОБА_1 укладено договір № 11 про надання послуги тимчасового проживання, предметом якого є надання послуг тимчасового проживання в кімнаті 207 б на 1 ліжко-місце та користування приміщеннями спільного користування (кухня, душова, санвузол), інвентарем, майном та обладнанням, яке знаходиться в цих кімнатах, територією, а замовник зобов`язується оплатити надані виконавцем послуги (а.с. 31-33 т.1).
Згідно з п. 2.1. цього договору, адреса надання послуг, що передбачені пунктом 1.1 цього Договору: АДРЕСА_2 .
Згідно з пунктом 2.2. договору строк надання послуг з 01 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року.
Загальна вартість цього договору становитиме у відповідності до виписаних рахунків (п.3.1.).
Відповідно до пунктів 3.2-3.5 договору, оплата вартості послуг здійснюється у формі повної попередньої оплати до дня розміщення в кімнаті, помісячно.
Оплата проводиться шляхом внесення відповідної суми на банківський рахунок виконавця за банківськими реквізитами, зазначеними у розділі 11 цього Договору, на підставі рахунку на оплату послуг.
Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Оплата послуг за договором є фактом підтвердження згоди на отримання відповідних послуг та укладення цього договору.
Згідно з п. 4.2.1. договору № 11 замовник зобов`язаний своєчасно проводити виконавцю оплату вартості послуги у розмірі та в порядку, встановленому цим договором.
У разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за договорами сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України (п.5.1).
Відповідно до пункту 8.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту надходження грошових коштів від замовника на розрахунковий рахунок виконавця та діє до повного виконання взятих на себе зобов`язань сторонами, а частині відшкодування збитків - до моменту повного виконання замовником своїх зобов`язань.
Відповідно до пункту 8.3 договору, укладаючи договір, Сторона 2 підтверджує, що уважно ознайомилася з усіма пунктами даного Договору та автоматично погоджується з повним і безумовним прийняттям всіх умов, положень Договору.
Факт надання відповідачці в користування визначеного договором приміщення з меблями, обладнанням та інвентарем, ОСОБА_1 не оспорюється, що свідчить про виконання позивачем умов договору про надання відповідачці послуг тимчасового проживання.
Виходячи з наданих доказів, встановлено, що фактично ОСОБА_1 тимчасово проживала в Новосанжарському санаторії-профілакторії «Антей» з 01 липня 2024 року по 31 грудня 2024.
За цей період позивачем були нарахована вартість послуги за тимчасове проживання ОСОБА_1 в санаторії в такому розмірі: відповідно до рахунку-фактури №11-7 від 31.07.2024 року до сплати ОСОБА_1 підлягала сума 2635 грн за послуги тимчасового проживання, рахунку-фактури № 11-8 від 31.08.2024 року - 2380 грн за послуги тимчасового проживання, рахунку-фактури №11-9 від 30.09.2024 року - 2550 грн за послуги тимчасового проживання, рахунку-фактури №11-10 від 31.10.2024 року - 3559 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація на опалення за жовтень 2024 року, рахунку-фактури №11-11 від 30.11.2024 року - 4530 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація комунальних послуг опалення за листопад 2024 року, рахунку-фактури №11-12 від 31.12.2024 року - 4681 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація комунальних послуг опалення за грудень 2024 року, всього за вказаний період на суму 20335 грн (а.с. 50-51 т. 1).
Згідно з платіжними інструкціями №@2PL235637 від 27.07.2024 року ОСОБА_1 за липень 2024 сплачено послуг з тимчасового проживання на 2000 грн, №@ 2PL836052 від 20.08.2024 року - 2000 грн за серпень 2024 року, №@2PL458358 від 19.09.2024 року - 2700 грн за вересень 2024 року, №@2PL061367 від 18.10.2024 - 2700 грн за жовтень 2024 року, №@2PL712657 від 25.11.2024 - 2000 грн за листопад 2024 року, №@2PL304963 від 19.12.2024 - 2000 грн за грудень 2024 року, № 53687696SB від 22.01.2025 - 2500 грн за послуги тимчасового проживання за період з 01.12.2024 по 31.12.2024 (а.с. 52-55 т.1).
Таким чином, за період фактичного проживання з 01 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року ОСОБА_1 було сплачено - 15900 грн. 
Вказана обставина підтверджується бухгалтерською довідкою №19 від 16 січня 2026 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , яка проживала у Новосанжарському санаторії-профілакторії «Антей», за період з 01 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року відповідно до договору №11, мала зобов`язання зі сплати вартості послуг тимчасового проживання у загальному розмірі 20335 грн, за які фактично сплачено 15900 грн. з урахуванням наявної переплати у розмірі 162 грн, станом на 16 січня 2026 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість у сумі 4273 грн (а.с. 49 зі звороту т.1).
Таким чином, відповідачка не сплатила за надані послуги тимчасового проживання за липень 2024 року в сумі 635 грн відповідно до рахунку-фактури № 11-7 від 31.07.2024 року; за серпень 2024 року в сумі 380 грн відповідно до рахунку-фактури №11-8 від 31.08.2024 року; за вересень 2024 року утворилась переплата в розмірі 150 грн, за жовтень 2024 року в сумі 709 грн відповідно до рахунку-фактури №11-10 від 31.10.2024 року з урахуванням попередньої переплати; за листопад 2024 року в сумі 2530 грн відповідно до рахунку-фактури №11-11 від 30.11.2024 року; за грудень 2024 року в сумі 181 грн відповідно до рахунку-фактури №11-12 від 31.12.2024 року. 
01 січня 2025 року між Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей» та ОСОБА_1 укладено договір № 11 про надання послуги тимчасового проживання, предметом якого є надання послуг тимчасового проживання в кімнаті 207 б на 1 ліжко-місце та користування приміщеннями спільного користування (кухня, душова, санвузол), інвентарем, майном та обладнанням, яке знаходиться в цих кімнатах, територією, а замовник зобов`язується оплатити надані виконавцем послуги (а.с. 36-38 т.1).
Згідно з п. 2.1. цього договору, адреса надання послуг, що передбачені пунктом 1.1 цього Договору: АДРЕСА_2 .
Згідно з пунктом 2.2. договору строк надання послуг з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року.
Загальна вартість цього договору становитиме у відповідності до виписаних рахунків (п.3.1.).
Відповідно до пунктів 3.2-3.5 договору, оплата вартості послуг здійснюється у формі повної попередньої оплати до дня розміщення в кімнаті, помісячно.
Оплата проводиться шляхом внесення відповідної суми на банківський рахунок виконавця за банківськими реквізитами, зазначеними у розділі 11 цього Договору, на підставі рахунку на оплату послуг.
Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Оплата послуг за договором є фактом підтвердження згоди на отримання відповідних послуг та укладення цього договору.
Згідно з п. 4.2.1. договору № 11 замовник зобов`язаний своєчасно проводити виконавцю оплату вартості послуги у розмірі та в порядку, встановленому цим договором.
У разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за договорами сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України (п.5.1).
Відповідно до пункту 8.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту надходження грошових коштів від замовника на розрахунковий рахунок виконавця та діє до повного виконання взятих на себе зобов`язань сторонами, а частині відшкодування збитків - до моменту повного виконання замовником своїх зобов`язань.
Відповідно до пункту 8.3 договору, укладаючи договір, Сторона 2 підтверджує, що уважно ознайомилася з усіма пунктами даного Договору та автоматично погоджується з повним і безумовним прийняттям всіх умов, положень Договору.
Факт надання відповідачці в користування визначеного договором приміщення з меблями, обладнанням та інвентарем, ОСОБА_1 не оспорюється, що свідчить про виконання позивачем умов договору про надання відповідачці послуг тимчасового проживання.
Виходячи з наданих доказів, встановлено, що фактично ОСОБА_1 тимчасово проживала в Новосанжарському санаторії-профілакторії «Антей» з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року.
За цей період позивачем були нарахована вартість послуги за тимчасове проживання ОСОБА_1 в санаторії в такому розмірі: відповідно до рахунку-фактури №11-1 від 31.01.2025 року до сплати ОСОБА_1 підлягала сума 4681 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація комунальних послуг опалення за січень 2025 року, рахунку-фактури № 11-2 від 28.02.2025 року - 4228 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація комунальних послуг з опалення за лютий 2025 року, рахунку-фактури №11-3 від 31 березня 2025 року - 4681 грн за послуги тимчасового проживання компенсація на опалення за березень 2025 року, рахунку-фактури №11-4 від 30 квітня 2025 року - 3540 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація на опалення за квітень 2025 року, рахунку-фактури №11-5 від 31 травня 2025 року - 2635 грн за послуги тимчасового проживання, рахунку-фактури №11-6 від 30.06.2025 року - 1870 грн за послуги тимчасового проживання, всього за вказаний період на суму 21635 грн (а.с. 56-57 т. 1).
Згідно з платіжними інструкціями №@2PL479943 від 27.07.2024 року ОСОБА_1 за січень 2025 року сплачено послуг з тимчасового проживання на 85 грн, №@ 2PL871274 від 15.02.2025 року - 2000 грн за лютий 2025 року, №@2PL664831 від 04.04.2024 року - 800 грн за квітень 2024 року (а.с. 57 - зі звороту-58 т.1).
Таким чином, за період фактичного проживання з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року ОСОБА_1 було сплачено - 2885 грн. 
Вказана обставина підтверджується бухгалтерською довідкою №21 від 16 січня 2026 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , яка проживала у Новосанжарському санаторії-профілакторії «Антей», за період 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року відповідно до договору №11, мала зобов`язання зі сплати вартості послуг тимчасового проживання у загальному розмірі 21635 грн, за які фактично сплачено 2885 грн, станом на 16 січня 2026 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість у сумі 18750 грн (а.с. 55 зі звороту т.1).
Таким чином, відповідачка не сплатила за надані послуги тимчасового проживання за січень 2025 року в сумі 4596 грн відповідно до рахунку-фактури №11-1 від 31.01.2025 року; за лютий 2025 року в сумі 2228 грн відповідно до рахунку-фактури № 11-2 від 28.02.2025 року; за березень 2025 року в сумі 4681 грн відповідно до рахунку-фактури №11-3 від 31 березня 2025 року, за квітень 2025 року в сумі - 2740 грн відповідно до рахунку-фактури №11-4 від 30 квітня 2025 року, за травень 2025 року в сумі - 2635 грн відповідно до рахунку-фактури №11-5 від 31 травня 2025 року, за червень 2025 року в сумі - 1870 грн відповідно до рахунку-фактури №11-6 від 30 червня 2025 року.
01 липня 2025 року між Новосанжарським санаторієм-профілакторієм «Антей» та ОСОБА_1 укладено договір № 11 про надання послуги тимчасового проживання, предметом якого є надання послуг тимчасового проживання в кімнаті 207 б на 1 ліжко-місце та користування приміщеннями спільного користування (кухня, душова, санвузол), інвентарем, майном та обладнанням, яке знаходиться в цих кімнатах, територією, а замовник зобов`язується оплатити надані виконавцем послуги (а.с. 33-зі звороту - 35 т.1).
Згідно з п. 2.1. цього договору, адреса надання послуг, що передбачені пунктом 1.1 цього Договору: АДРЕСА_2 .
Згідно з пунктом 2.2. договору строк надання послуг з 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року.
Загальна вартість цього договору становитиме у відповідності до виписаних рахунків (п.3.1.).
Відповідно до пунктів 3.2-3.5 договору, оплата вартості послуг здійснюється у формі повної попередньої оплати до дня розміщення в кімнаті, помісячно.
Оплата проводиться шляхом внесення відповідної суми на банківський рахунок виконавця за банківськими реквізитами, зазначеними у розділі 11 цього Договору, на підставі рахунку на оплату послуг.
Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Оплата послуг за договором є фактом підтвердження згоди на отримання відповідних послуг та укладення цього договору.
Згідно з п. 4.2.1. договору № 11 замовник зобов`язаний своєчасно проводити виконавцю оплату вартості послуги у розмірі та в порядку, встановленому цим договором.
У разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за договорами сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України (п.5.1).
Відповідно до пункту 8.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту надходження грошових коштів від замовника на розрахунковий рахунок виконавця та діє до повного виконання взятих на себе зобов`язань сторонами, а частині відшкодування збитків - до моменту повного виконання замовником своїх зобов`язань.
Відповідно до пункту 8.3 договору, укладаючи договір, Сторона 2 підтверджує, що уважно ознайомилася з усіма пунктами даного Договору та автоматично погоджується з повним і безумовним прийняттям всіх умов, положень Договору.
Факт надання відповідачці в користування визначеного договором приміщення з меблями, обладнанням та інвентарем, ОСОБА_1 не опарюється, що свідчить про виконання позивачем умов договору про надання відповідачці послуг тимчасового проживання.
Виходячи з наданих доказів, встановлено, що фактично ОСОБА_1 тимчасово проживала в Новосанжарському санаторії-профілакторії «Антей» з 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року.
За цей період позивачем були нарахована вартість послуги за тимчасове проживання ОСОБА_1 в санаторії в такому розмірі: відповідно до рахунку-фактури №11-7 від 31.07.2025 року до сплати ОСОБА_1 підлягала сума 2210 грн за послуги тимчасового проживання, рахунку-фактури № 11-8 від 31.08.2025 року - 2635 грн за послуги тимчасового проживання рахунку-фактури №11-9 від 30.09.2025 року - 2040 грн за послуги тимчасового проживання, рахунку-фактури №11-10 від 31 жовтня 2025 року - 3823 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація на опалення за жовтень 2025 року, рахунку-фактури №11-11 від 30.11.2025 року - 4445 грн за послуги тимчасового проживання та компенсація на опалення за листопад 2025 року, рахунку-фактури №11-12 від 31.12.2025 року - 4681 грн за послуги тимчасового проживання, всього за вказаний період на суму 19834 грн (а.с. 59-зі звороту - 61 т. 1).
Водночас, ОСОБА_1 не було здійснено жодної оплати за вищевказаними рахунками-фактурами, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 19834 грн.
Вказана обставина підтверджується бухгалтерською довідкою №22 від 16 січня 2026 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , яка проживала у Новосанжарському санаторії-профілакторії «Антей», за період 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року відповідно до договору №11, мала зобов`язання зі сплати вартості послуг тимчасового проживання у загальному розмірі 19834 грн, за які фактично оплату не було здійснено, станом на 16 січня 2026 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість у сумі 19834 грн (а.с. 59 т.1).
Таким чином, відповідачка не сплатила за надані послуги тимчасового проживання за липень 2025 року в сумі 2210 грн відповідно до рахунку-фактури №11-7 від 31.07.2025; за серпень 2025 року в сумі 2635 грн відповідно до рахунку-фактури № 11-8 від 31.08.2025 року; за вересень 2025 року в сумі 2040 грн відповідно до рахунку-фактури №11-9 від 30 вересня 2025 року, за жовтень 2025 року в сумі - 3823 грн відповідно до рахунку-фактури №11-10 від 31 жовтня 2025 року, за листопад 2025 року в сумі - 4445 грн відповідно до рахунку-фактури №11-11 від 30 листопада 2025 року, за грудень 2025 року в сумі - 4681 грн відповідно до рахунку-фактури №11-12 від 31 грудня 2025 року.
Доказів на спростування факту укладення вказаних договорів, отримання в користування приміщення, меблів, обладнання, інвентаря та фактичного проживання в такому приміщенні відповідачкою не надано.
При цьому відповідачкою в порушення умов договорів про надання послуги тимчасового проживання не виконані взяті на себе зобов`язання щодо оплати за надані виконавцем послуги в повному обсязі та загальний розмір заборгованості за надані послуги з тимчасового проживання складає 42857 грн (за договором від 11.07.2024 - 4273 грн, за договором від 01.01.2025 - 18750 грн, за договором від 01.07.2025 - 19834 грн). 
19.01.2026 року ОСОБА_1 надіслано лист-вимогу про погашення заборгованості (а.с.44 зі звороту - 48 т.1), яка відповідачкою не погашена.
З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного. 

Норми права, які підлягають застосуванню, та висновки щодо правозастосування
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частини 1, 2 статті 12 ЦПК передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Стаття 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Відповідно до частини 1 статті 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено статтею 526 ЦК України.
Згідно з нормою статті 562 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, оскільки відповідачка ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені укладеними договорами, не сплатила за надані послуги з тимчасового проживання в повному обсязі, позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості за надані послуги в розмірі 42857 грн, підлягають задоволенню.
Надаючи оцінку аргументам відповідача, викладеним у відзиві на позов та запереченнях, суд зазначає наступне.
Відносно доводів відповідача про відсутність у позивача повноважень на укладення договорів тимчасового проживання, суд зазначає наступне.
Проаналізувавши наданий позивачем Статут Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» (а.с. 153-156 т.1), суд встановив, що позивач наділений повноваженнями укладати господарські договори, використовувати та передавати майно у користування, а директор підприємства наділений повноваженнями діяти від імені підприємства без довіреності та укладати договори з фізичними та юридичними особами. Директор Санаторію має належні повноваження укладати договори користування приміщеннями місць тимчасового проживання, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства. 
Повноваження Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» щодо користування відповідним майном підтверджується договором від 10 квітня 2012 року про закріплення майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селища Новосанжарського району, на праві господарського відання (а.с. 157 т.1).
В подальшому, відповідно до додаткової угоди від 03.12.2015 року Новосанжарському санаторію-профілакторію «Антей» власником передано майно, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селища Новосанжарського району, для здійснення комерційної діяльності.
В результаті проведених органом місцевого самоврядування організаційно-правових заходів щодо передачі майна та визначення засновника, Новосанжарський санаторій-профілакторій «Антей» продовжив свою діяльність як комунальне підприємство Новосанжарської селищної територіальної громади з використанням переданого йому майна для здійснення комерційної діяльності.
Новосанжарський санаторій-профілакторій «Антей» є комунальним, унітарним, комерційним підприємством, створеним на майні, що є комунальною власністю Новосанжарської селищної територіальної громади та є правонаступником усього майна, прав і обов`язків Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей», яке перебувало у спільній власності територіальної громади Новосанжарського району.
Директор санаторію мав належні повноваження укладати договори користування приміщеннями місць тимчасового проживання, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства, що також підтверджено і Новосанжарською селищною радою у наданих до суду поясненнях.
Відомості про те, що Бодрий А.Ф. є керівником Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який безпосередньо також наданий і представником відповідача (а.с. 110 т.1).
Щодо доводів відповідача про безоплатність проживання внутрішньо переміщених осіб, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право на забезпечення можливості безоплатного тимчасового проживання протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за умови оплати вартості комунальний послуг.
Довідка про взяття відповідача на облік внутрішньо переміщеної особи № 1620-5001875502 від 14.07.2022 міститься в матеріалах справи. Оскільки відповідно до такої довідки відповідач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 14 липня 2022 року, то шестимісячний строк можливого безоплатного проживання, передбачений законодавством, на момент поселення відповідача у санаторій сплив.
Також, суд зазначає, що Новосанжарський санаторій-профілакторій «Антей» відсутній у переліку місць тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб у Полтавській області, що затверджений розпорядженням Полтавської обласної військової адміністрації, а також не включений до узагальненого переліку місць тимчасового проживання, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій України. 
Позивач не є балансоутримувачем місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб у розумінні Постанови КАМУ від 01.09.2023 № 930 «Деякі питання функціонування місць тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб».
Доводи відповідача про отримання позивачем компенсації за комунальні послуги є безпідставними та не підтвердженими жодними доказами. Посилання відповідача на положення Постанови КМУ від 11.03.2022 № 261 «Про затвердження Порядку та умов надання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану» є безпідставним, оскільки заборона отримання плати за комунальні послуги застосовується виключно у випадку отримання балансоутримувачем відповідної компенсації, чого у даному випадку не було.
Стосовно фінансування Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» за рахунок місцевого бюджету на утримання закладу у 2024-2025 роках, Новосанжарською селищною радої повідомлено, що такого фінансування не здійснювалось, на підтвердження чого надана довідка фінансового відділу Новосанжарської селищної ради від 16.04.2026 № 01.4-05/138 (а.с. 269 т.1).
Аргументи відповідача щодо безпідставності нарахування позивачем ПДВ, судом не приймаються до уваги з огляду на те, що відповідно до витягу № 1616214500037 з реєстру платників податку на додану вартість, позивач є платником ПДВ (а.с. 229 т.1). 
Відносно аргументів відповідача про те, що рахунки позивача є односторонніми документами, складними самим позивачем, які не підписані відповідачем та не містять погодженого сторонами розрахунку вартості послуг, та про відсутність доказів формування тарифу, калькуляції витрат або документів, які підтверджують обсяг та вартість фактично наданих послуг, суд зазначає, що відповідно до умов усіх договорів тимчасового проживання осіб загальна вартість договору становитиме у відповідності до виписаних рахунків (п.3.1 Договору).
Відповідні договори підписані відповідачкою, що свідчить про її ознайомлення з усіма пунктами даного Договору та повне прийняття всіх умов Договору.
З огляду на відповідні положення договору, вартість послуг зазначалась у рахунках фактурах, в яких містилась вказівка на період, за який нараховуються оплата, та інформація про вартість послуг з опалення в опалювальний сезон.
Договори не містять умови, що надавач послуги зобов`язаний у рахунках-фактурах детально зазначати складові вартості послуги тимчасового проживання.
Суд зазначає, що і відповідач не навів аргументів та доказів, які б вказували на те, що послуги не надавались, надавались не у повному обсязі, і в чому саме полягає їх завищення, обмежившись лише безумовним запереченням підстав для їх стягнення.
Поряд з цим суд констатує, що відповідачка користувалась послугами тимчасового проживання у Новосанжарському санаторію-профілакторію «Антей», тимчасово у ньому проживала у період 2024-2025 років та частково здійснювала оплату отриманих послуг, що ОСОБА_1 підтвердила у судовому засіданні.
З огляду на викладене, зважаючи на укладені та підписані відповідачем договори про надання послуг тимчасового проживання та рахунки-фактури на оплату таких послуг, суд не вбачає підстав для висновків про недоведеність вартості таких послуг та відсутність підстав для їх стягнення.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за надані послуги в розмірі 42857 грн, підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою за послуги тимчасового проживання суд виходить з такого.
Статтею 599 ЦПК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Дія положень статті 625 ЦК України поширюється на усі грошові правовідносини, якими є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, зокрема, й на правовідносини з надання послуг.
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення трьох відсотків та інфляційних втрат, відповідно до вимог статті 625 ЦК України, підлягають задоволенню.
Щодо строку виконання зобов`язання та відповідного періоду прострочення для кожного платежу, суд зазначає, що умовами договору визначено, що загальна вартість цього договору становитиме у відповідності до виписаних рахунків (п.3.1). 
А згідно з п. 3.2 договорів оплата вартості послуги проводиться замовником у формі повної попередньої оплати до дня розміщення в кімнаті помісячно. 
При цьому всі рахунки на оплату наданих послуг були виписані позивачем в останні дні місяця, в якому надавалась така послуга та за який необхідно було здійснити оплату, що виключає можливість оплати таких послуг «попередньо», як зазначено в умовах договору.
Разом з тим, враховуючи, що умовами договору передбачено, здійснення оплати щомісячно, однак не визначений конкретний строк здійснення такої оплати, період прострочення для кожного платежу буде обраховуватися з першого дня наступного місяця. 
Також суд зазначає, що розрахунок 3% та інфляційних втрат при щомісячних зобов`язаннях стягнення проводиться окремо по кожному щомісячному зобов`язанню (окремому простроченому платежу) за весь період, а не на загальну суму заборгованості.
Так, три відсотки річних від простроченої суми складає 729 грн 36 коп., з такого розрахунку :
- 635 грн (прострочена сума боргу за липень 2024) х 534 (кількість днів прострочення за період з 01.08.2024 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 27 грн 87 коп.;
- 380 грн (прострочена сума боргу за серпень 2024) х 503 (кількість днів прострочення за період з 01.09.2024 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 15 грн 71 коп.;
- 709 грн (прострочена сума боргу за жовтень 2024) х 442 (кількість днів прострочення за період з 01.11.2024 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 25 грн 76 коп.;
- 2530 грн (прострочена сума боргу за листопад 2024) х 412 (кількість днів прострочення за період з 01.12.2024 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 85 грн 67 коп.;
- 181 грн (прострочена сума боргу за грудень 2024) х 381 (кількість днів прострочення за період з 01.01.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 05 грн 67 коп.;
- 4596 грн (прострочена сума боргу за січень 2025) х 350 (кількість днів прострочення за період з 01.02.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 132 грн 21 коп.;
- 2228 грн (прострочена сума боргу за лютий 2025) х 322 (кількість днів прострочення за період з 01.03.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 58 грн 97 коп.;
- 4681 грн (прострочена сума боргу за березень 2025) х 291 (кількість днів прострочення за період з 01.04.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 111 грн 96 коп.;
- 2740 грн (прострочена сума боргу за квітень 2025) х 261 (кількість днів прострочення за період з 01.05.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 58 грн 78 коп.;
- 2635 грн (прострочена сума боргу за травень 2025) х 230 (кількість днів прострочення за період з 01.06.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 49 грн 81 коп.;
- 1870 грн (прострочена сума боргу за червень 2025) х 200 (кількість днів прострочення за період з 01.07.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 30 грн 74 коп.,
- 2210 грн (прострочена сума боргу за липень 2025) х 169 (кількість днів прострочення за період з 01.08.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 30 грн 69 коп.,
- 2635 грн (прострочена сума боргу за серпень 2025) х 138 (кількість днів прострочення за період з 01.09.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 29 грн 89 коп.,
- 2040 грн (прострочена сума боргу за вересень 2025) х 108 (кількість днів прострочення за період з 01.10.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 18 грн 11 коп.,
- 3823 грн (прострочена сума боргу за жовтень 2025) х 77 (кількість днів прострочення за період з 01.11.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 24 грн 19 коп.,
- 4445 грн (прострочена сума боргу за листопад 2025) х 47 (кількість днів прострочення за період з 01.12.2025 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 17 грн 17 коп.,
- 4681 грн (прострочена сума боргу за грудень 2025) х 16 (кількість днів прострочення за період з 01.01.2026 року до 16.01.2026 року) х 3 : 100 : 365 (кількість днів у році) = 06 грн 16 коп.
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Так, інфляційні втрати за простроченими платежами становлять 1492 грн, виходячи з такого розрахунку:
- на прострочений платіж 635 грн за липень 2024, за період: з серпня 2024 по січень 2026 року складає 101,3 грн: 635 грн (прострочений платіж) х 115,954 % (сукупний індекс інфляції)/100 - 635;
- на прострочений платіж 380 грн за серпень 2024, за період: з вересня 2024 по січень 2026 року складає 57,9 грн: 380 грн (прострочений платіж) х 115,262 % (сукупний індекс інфляції)/100 - 380;
- на прострочений платіж 709 грн жовтень 2024, за період: з листопада 2024 по січень 2026 року складає 81,9 грн: 709 грн (прострочений платіж) х 111,551% (сукупний індекс інфляції)/100 - 709;
- на прострочений платіж 2530 грн за листопад 2024, за період: з грудня 2024 по січень 2026 року складає 239,6 грн: 2530 грн (прострочений платіж) х 109,471 % (сукупний індекс інфляції)/100 - 2530;
- на прострочений платіж 181 грн за грудень 2024, за період: з січня 2025 року по січень 2026 року складає 14,4 грн: 181 грн (прострочений платіж) х 107,960% (сукупний індекс інфляції)/100 - 181;
- на прострочений платіж 4596 грн за січень 2025 року, за період: з лютого 2025 по січень 2026 року складає 306,9 грн: 4596 грн. (прострочений платіж) х 106,679% (сукупний індекс інфляції)/100 - 4596;
- на прострочений платіж 2228 грн за лютий 2025 року, за період: з березня 2025 по січень 2026 року складає 129,9 грн: 2228 грн (прострочений платіж) х 105,833 % (сукупний індекс інфляції)/100 - 2228;
- на прострочений платіж 4681 грн за березень 2025, за період: з квітня 2025 по січень 2026 року складає 199,8 грн: 4681 грн (прострочений платіж) х 104,269% (сукупний індекс інфляції)/100 - 4681;
- на прострочений платіж 2740 грн за квітень 2025, за період: з травня 2025 по січень 2026 року складає 97,1 грн: 2740 грн (прострочений платіж) х 103,544% (сукупний індекс інфляції)/100 - 2740;
- на прострочений платіж 2635 грн за травень 2025, за період: з червня 2025 по січень 2026 року складає 58,4 грн: 2635 грн (прострочений платіж) х 102,215% (сукупний індекс інфляції)/100 - 2635;
- на прострочений платіж 1870 грн за червень 2025, за період: з липня 2025 по січень 2026 року складає 26,3 грн: 1870 грн (прострочений платіж) х 101,404% (сукупний індекс інфляції)/100 - 1870;
- на прострочений платіж 2210 грн за липень 2025, за період: з серпня 2025 по січень 2026 року складає 35,5 грн: 2210 грн (прострочений платіж) х 101,607% (сукупний індекс інфляції)/100 - 2210;
- на прострочений платіж 2635 грн за серпень 2025, за період: з вересня 2025 по січень 2026 року складає 47,7 грн: 2635 грн (прострочений платіж) х 101,811% (сукупний індекс інфляції)/100 - 2635;
- на прострочений платіж 2040 грн за вересень 2025, за період: з жовтня 2025 по січень 2026 року складає 30,7 грн: 2040 грн (прострочений платіж) х 101,506% (сукупний індекс інфляції)/100 - 2040;
- на прострочений платіж 3823 грн за жовтень 2025, за період: з листопада 2025 по січень 2026 року складає 22,9 грн: 3823 грн (прострочений платіж) х 100,601% (сукупний індекс інфляції)/100 - 3823;
- на прострочений платіж 4445 грн за листопад 2025, за період: з грудня 2025 по січень 2026 року складає 8,9 грн: 4445 грн (прострочений платіж) х 100,2% (сукупний індекс інфляції)/100 - 4445;
- на прострочений платіж 4681 грн за грудень 2025, за період: за січень 2026 року складає 32,8 грн: 4681 грн (прострочений платіж) х 100,7% (сукупний індекс інфляції)/100 - 4681.
Таким чином, суд встановив, що з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню: сума боргу за договорами про надання послуг тимчасового проживання в сумі 42857 грн (за договором від 11.07.2024 - 4273 грн, за договором від 01.01.2025 - 18750 грн, за договором від 01.07.2025 - 19834 грн); 3% річних в сумі 729 грн 36 коп., інфляційні втрати в сумі 1492 грн.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Складаючи повний текст даного рішення суду за наслідками розгляду по суті спору сторін, та наводячи у ньому мотивовану оцінку аргументів сторін, заявлених як підстави для задоволення та відмови у задоволенні позову, суд відповідно до норм частини 4 статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права, відповідно до якої Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що згідно зі статтею 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Однак, статтю 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. Ruiz Torija v. Spain, рішення від 9 грудня 1994 року, Серії А №303-А, с.12, §29; Hirvisaari v. Finland, рішення від 27 вересня 2001 року, заява №49684/99, §30; Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), §61; Garcia Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії), §26; Jahnke and Lenoble v. France (Янке і Ленболь проти Франції) (dec.); Perez v. France (Перез проти Франції), §81; Салов проти України, рішення від 06 вересня 2005 року, заява №65518/01, п.89).

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. (а.с. 26).
З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 98,51% з розрахунку:45078 грн 36 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 45759 грн 83 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 98,51% (відсоток задоволених позовних вимог).
Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 2622 грн 70 коп. із розрахунку: 2662 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) х 98,51% (відсоток задоволених позовних вимог).
Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 36000 грн 00 коп.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 36000 грн 00 коп..
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані наступні докази:
- договір про надання правничої допомоги № 18/24 від 19 вересня 2024 року (а.с. 20-23 т.1),
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 515 адвоката Остапенко І.О. (а.с. 23 - зі звороту т.1), 
- витяг з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвоката Остапенко І.О. (а.с. 24 т.1), 
- ордер на надання правничої допомоги від 16.01.2028 серії ВІ № 1365757 (а.с. 25 т.1),
- акт прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги № 18/24 від 19 вересня 2024 року від 06.04.2026 з детальним описом робіт - 15.01.2026 - складання, формування та відправлення позовної заяви про стягнення заборгованості - 17000 грн, 12.03.2026 - складання та відправка відповіді на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості по справі № 542/142/26, складання та відправка заперечення на клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по справі, 06.06.2026 - участь у судовому засіданні 02.04.2026 по справі № 542/142/26 у приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області та участь в судовому засіданні 12.05.2026 по справі № 542/142/26 у приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області,
- платіжні інструкції № 10 від 16.01.2026 про оплату послуг адвоката в сумі 17000 грн, № 60 від 16.03.2026 про оплату послуг адвоката в сумі 11000 грн, №65 від 06.04.2026 про оплату послуг адвоката в сумі 8000 грн.
Надаючи оцінку таким доказам, суд зазначає, що за клопотанням представника позивача судове засідання, призначене на 12.05.2026 по справі № 542/142/26 у приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області було перенесено, з огляду на це підстав для стягнення 4000 грн за участь у такому засідання у суду немає.
Отже, з огляду на викладене, суд зазначає, що відповідно до акту прийому-передачі послуг можна вважати, що позивачем отримані послуги на 32000 грн.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищенаведеного, виходячи з вимог розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідач є особою пенсійного віку та одночасно внутрішньо переміщеною особою, суд дійшов висновку про те, що вартість заявленої правничої допомоги, є неспівмірною. 
Надана представником позивача правнича допомога оцінена на 36000 грн, що не відповідає рівню складності даної справи та критерію розумності.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зменшити розмір правової допомоги до 4000 грн.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 3940 грн 40 коп., із розрахунку: 4000 грн 00 коп. (сума зменшеної правової допомоги) х 98,51% (відсоток задоволений позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись частиною 6 статті 259, статтями 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області, про стягнення заборгованості за надання послуг тимчасового проживання - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» (код ЄДРПОУ 21067929) заборгованість за послуги тимчасового проживання в розмірі 42857 грн (сорок дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім гривень),  3% річних в сумі 729 грн 36 коп. (сімсот двадцять дев`ять гривень тридцять шість копійок), інфляційні втрати в сумі 1492 грн (одна тисяча чотириста дев`яносто дві гривні).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь Новосанжарського санаторію-профілакторію «Антей» (код ЄДРПОУ 21067929) понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2622 грн 70 коп. (дві тисячі шістсот двадцять дві гривні сімдесят копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3940 грн 40 коп. (три тисячі дев`ятсот сорок гривень сорок копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
позивач: Новосанжарський санаторій-профілакторій «Антей», місце знаходження: пров. Ромашковий, буд.10, селище Нові Санжари, Полтавського району, Полтавської області, код ЄДРПОУ 21067929,
представник позивача: адвокат Остапенко Ірина Олександрівна, адреса робочого місця адвоката: вул. Героїв Азову, буд. 27, оф. 1, м. Полтава, Полтавська область,
відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,
представник відповідача: адвокат Лепій Ольга Вікторівна, адреса робочого місця: вул. Агітаційна, б. 35-А, м. Полтава, Полтавська область,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Новосанжарська селищна рада Полтавського району, Полтавської області, код ЄДРПОУ 21044987, вул. Центральна, б.23, селище Нові Санжари, Полтавський район, Полтавська область.
Повний текст рішення складений 20 липня 2026 року.

Суддя   О.О. Шарова-Айдаєва