Справа № 755/9997/26
1-кп/755/1505/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді   ОСОБА_1 , 
секретаря    ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026100160000010 від 11.06.2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Р-Степанівка Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю:
прокурора    ОСОБА_4 ,
обвинуваченого   ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту, у невстановлений день та за невстановлених обставин у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне отримання посвідчення судноводія маломірного судна без проходження передбаченої законодавством процедури його оформлення та видачі.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 у 2017 році, більш точна дата та час не встановлені, перебуваючи в місті Києві, вступив у попередню змову з невстановленою особою щодо виготовлення підробленого посвідчення судноводія маломірного судна. На виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_3 надав зазначеній особі свої анкетні дані та фотокартку, необхідні для виготовлення посвідчення на його ім`я, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та відсутність законних підстав для отримання такого документа.
У подальшому, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_3 , внесла до бланка посвідчення судноводія маломірного судна завідомо неправдиві відомості щодо особи власника документа та виготовила посвідчення судноводія маломірного судна № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , яке фактично уповноваженим органом на його ім`я не видавалося.
Після цього, ОСОБА_3 отримав вказане посвідчення судноводія поштовим відправленням та зберігав його для подальшого використання як документа, що нібито підтверджує його право на керування маломірним судном.
Відповідно до інформації, наданої Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрацією судноплавства), у наявних журналах обліку видачі посвідчень судноводіїв малих (маломірних) суден відсутні будь-які відомості щодо видачі посвідчення судноводія маломірного судна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, встановлено, що посвідчення судноводія маломірного судна № НОМЕР_1 18.07.2017 року видано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчення судноводія малого/маломірного судна, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 07 травня 2013 року № 283, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 травня 2013 року за № 831/23363 (чинного на час виникнення відповідних правовідносин), посвідчення судноводія малого (маломірного) судна є документом встановленого зразка, що видається уповноваженим органом після виконання особою визначених законодавством вимог щодо проходження відповідної підготовки, перевірки знань та підтвердження права на керування малим (маломірним) судном.
Зазначене посвідчення є офіційним документом, оскільки виготовляється та видається уповноваженим державним органом у встановленому законодавством порядку, містить передбачені реквізити та посвідчує юридично значущий факт - наявність у конкретної особи права керування відповідним малим (маломірним) судном.
У той же час, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2026 року ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрито. 
Разом із тим, 11.06.2026 року, перебуваючи в акваторії Русанівської протоки за координатами 50.4353789, 30.6024918 та керуючи маломірним судном, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про підроблення посвідчення судноводія маломірного судна № НОМЕР_1 та усвідомлюючи, що вказаний документ не видавався уповноваженим органом на його ім`я, під час проведення працівниками правоохоронного органу патрулювання акваторії та перевірки документів, умисно використав завідомо підроблений офіційний документ, пред`явивши зазначене посвідчення як справжній документ, що підтверджує його право на керування маломірним судном.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно він у 2017 році, точну дату не пам`ятає, перебуваючи в місті Києві, домовився з особою, анкетні дані якої йому не відомі, про виготовлення підробленого посвідчення судноводія маломірного судна, після чого надав указаній особі свої анкетні дані та фотокартку, необхідні для виготовлення вказаного посвідчення, після цього він отримав вказане підроблене посвідчення поштовим відправленням та почав зберігав його для подальшого використання як документа, що підтверджує його право на керування маломірним судном. 11.06.2026 року, перебуваючи в акваторії Русанівської протоки та керуючи маломірним судном, достовірно знаючи, що посвідчення судноводія маломірного судна № НОМЕР_1 підроблене, під час перевірки працівниками правоохоронного органу документів, надав їм указане підроблене посвідчення.
Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. 
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. 
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.
У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: підроблене посвідчення судноводія маломірного судна № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: