МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/4135/25 
Провадження № 2/210/133/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
27 серпня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючого судді    Скотар Р.Є.,
секретаря судового засідання  Колос Д.В.,
позивача      ОСОБА_1 ,
представника позивача   Дербіна Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом адвоката Дербіна Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Металургійної районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивача – ОСОБА_2 . За життя сестри ОСОБА_2 було складено заповіт на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. Після смерті сестри ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
19.05.2025 року ОСОБА_1 отримав від державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою відмови являється неможливість встановлена факту родинного зв`язку між спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , як між рідною сестрою та братом. Державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. були здійснені запити до Державного реєстру актів цивільного стану та Державного архіву Дніпропетровської області, щодо свідоцтва про народження ОСОБА_2 , однак відомості відсутні, що унеможливлює встановлення родинних відносин.
Враховуючи викладене просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між рідним братом та сестрою.
Рух по справі
Ухвалою суду від 18 червня 2025 року відкрито провадження у справі. Витребувано від Сьомої криворізької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29).
Аргументи учасників справи
Від представника відповідача Криворізької міської ради П. Гивель 11 липня 2025 року надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем було обрано неефективний спосіб захисту, оскільки 19.05.2025 року позивач звернувся до Державного нотаріуса Сьомої криворізької нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Проте, у вступній частині постанови зазначено, що позивач звернувся із заявою про вчинення нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 . Таким чином, позивачу потрібно було звернутись до суду в порядку ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» і оскаржити зазначену постанову нотаріуса.
Враховуючи викладене, просить суд позовні вимоги залишити без розгляду.
23 грудня 2025 року від представника позивача – адвоката Дербіна Д.О. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що у відзиві на позову заяву відповідач зазначає, що позивачем було обрано неефективний спосіб захисту своїх прав, зокрема у вступній частині постанови зазначено, що позивач звернувся з заявою про вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , замість вірного ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка доводиться рідною сестрою позивача. Так, державним нотаріусом було допущено описку у вказані постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Після отримання відзиву на позовну заяву, позивач звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з приводу усунення вказаних недоліків та у зв`язку із чим, отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії з зазначенням вірних даних сторін по спадковій справі — померлої ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , після якої відкрита спадщина за заповітом на ім`я ОСОБА_4 (позивача по справі).
Враховуючи викладене, просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між радним братом та сестрою.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.
Представник позивача адвокат Дербін Д.О. в судовому засіданні просив позов задовольнити.
Представник відповідача Криворізької міської ради в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого записано ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що встановлено зі свідоцтва про народження від 29.05.1948 року виданого Дзержинським відділом РАКС (а.с. 15).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.04.2021 року, виданого Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 677 (а.с.16).
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 12 лютого 2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на підставі спільної сумісної власності належить квартира, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).
Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22745781 від 17.05.2009 року ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМС № 815172 від 06.05.2009 року належить частина квартири, за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 52).
Відповідно до довідки КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР № 207370 від 30.07.2025 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване на праві власності на ім`я ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 12.02.2001 року та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , виданого 06.05.2009 року Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою (а.с.52 зворот, 53 зворот).
14 червня 2005 року ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В., згідно якого вона заповіла все належне їй на час смерті майно ОСОБА_1 (а.с.17).
17 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 (а.с.41).
Державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. від 19.05.2025 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю оригінала свідоцтва про народження спадкодавця, що унеможливлює встановлення факту родинних відносин (а.с. 56 зворот).
Згідно довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року № Г-1112/0/217-25 в алфавітних показчиках до книг реєстрації актів цивільного стану м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за 1936 рік, з поновленими записами про народження за 1946-1948 роки ОСОБА_2 не зазначена, тому надати архівну довідку про її народження неможливо (а.с.49).
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00051288341 від 19.05.2025 року відсутня інформація щодо актового запису про народження ОСОБА_2 (а.с.48).
Згідно довідки з Реєстру Криворізької міської територіальної громади № 12008 від 28.03.2025 року станом на 02.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_2 з 16.09.1976 року, знята з реєстрації у зв`язку зі смертю (а.с.43).
Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 18.10.2016 року (а.с.7).
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що є знайомою позивача. Зустрічались з позивачем та його сестрою ОСОБА_8 на днях народження. У ОСОБА_8 окрім брата ОСОБА_9 родичів не було.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_8 були друзями з 2001 року, ходили в гості до її брата ОСОБА_9 , зустрічались на світа, ОСОБА_8 так і казала на ОСОБА_9 брат, інших родичів у неї крім брата у неї не було.
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.
На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 1277 ЦК України).
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який все належне їй на час смерті майно заповідала позивачу ОСОБА_1 . Згідно з матеріалами спадкової справи із заявою про прийняття спадщини звернувся лише позивач ОСОБА_1 , інші спадкоємці відсутні. На дату смерті із спадкодавцем за однією адресою зареєстровані особи відсутні (а.с.43).
За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Із системного аналізу частини шостої статті 294, статті 315 ЦПК України вбачається, що за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факти родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.
Справи про спадкування повинні розглядатися судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Юридичні факти це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Частиною першою передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.
Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
В позасудовому порядку вирішити питання щодо підтвердження факту родинних стосунків між позивачем та його померлим двоюрідним братом, у тому числі й шляхом внесення змін до актових записів, неможливо. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення та необхідно для оформлення спадщини.
Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.
Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із позивачем. Цей перелік не є вичерпним.
З огляду на досліджені матеріали справи, покази свідків, надані позивачем докази, а також встановлені судом обставини, зокрема, дані актового запису про народження, згідно з яким батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_5 , збіг по батькові, місцю народження, місцю проживання, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 родинних відносин – брата та сестри.
Враховуючи викладене, позов адвоката Дербіна Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Металургійної районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 263-265, 279, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, статтями 1241, 1258, 1261, 1265, 1268-1270 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов адвоката Дербіна Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Металургійної районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення суду складено та підписано 27 серпня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 );
- відповідач Криворізька міська рада (місцезнаходження: 50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ЄДРПОУ 33874388).

Суддя: Р. Є. Скотар