Справа №: 343/597/17 
Провадження №: 1-кп/343/9/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано–Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/343/9/26, внесеного до ЄРДР за номером № 12016090000000199 від 13.10.2016, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, працюючого вальщиком лісу в ФОП ОСОБА_4 , одруженого, на утриманні якого знаходяться троє неповнолітніх дітей, раніше несудимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України, 
з участю: прокурорів – ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , 
захисника – адвоката ОСОБА_8 - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та смерть потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . 
Кримінальне правопорушення, вчинено за наступних обставин:
13.10.2016 приблизно о 10 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 43101», р.н. НОМЕР_1 , рухався автодорогою Н-10 «Стрий-Чернівці -Мамалига» в напрямку до м. Чернівці, проїжджаючи по вул. Д. Галицького у м. Долина та під`їжджаючи до перехрестя із другорядною дорогою вул. Чкалова. В цей час, у зустрічному напрямку по даній ділянці дороги, за маршрутом «Івано-Франківськ-Трускавець» проїжджав автобус марки «БАЗ
А079.23» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 .
Маючи об`єктивну можливість виявити автобус, що наближається, водій ОСОБА_3 , проявив неуважність, під час виконання маневру повороту ліворуч, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи маневр повороту ліворуч на другорядну дорогу та не маючи переваги у русі, не надав дорогу автобусу під керуванням ОСОБА_15 , виїхав на його смугу руху, де
допустив із керованим ним транспортним засобом зіткнення. 
При цьому ОСОБА_3 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України:
п. 2.3.б), який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 10.1., згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 16.13., у відповідності до якого, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо.
В результаті порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажири автобуса марки «БАЗ А079.23» р.н. НОМЕР_2 : 
ОСОБА_9 , у відповідності до висновку №159 від 31.12.2016 судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазу з переломами ребер лобкових кісток зі зміщенням, закритого перелому правої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням, який ускладнився нейропатією малогомілкового нерва, що відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент їх спричинення;
ОСОБА_10 , у відповідності до висновку №162 від 27.12.2016 судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді травми тазу з переломом лівої сідничної кістки зі зміщенням, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення;
ОСОБА_11 , у відповідності до висновку експерта № 161 від 11.01.2017 судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійних переломів тіл 3,4,5,6-го хребців без порушення функції спинного мозку, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення;
ОСОБА_12 , у відповідності до висновку експерта №169 від 02.03.2017 судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої щелепи справа зі зміщенням, компресійного перелому тіла 1-го поперекового хребця, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення;
ОСОБА_13 , у відповідності до висновку №59 від 14.11.2016 судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми грудної клітки, живота, таза, правої руки та обох ніг з розвитком тяжкого травматичного шоку, від яких настала його смерть; 
ОСОБА_14 , у відповідності до висновку № 58 від 11.11.2016 судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з
переломами кісток склепіння та основи черепа, ушкодженням твердої мозкової оболонки, крововиливами під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку, яка ускладнилася набряком та стисненням головного мозку, від яких настала його смерть.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що його водійськи стаж обчислюється з 2009 року, у нього є всі категорії. 13.10.2016 зранку, він прийшов на роботу до ФОП ОСОБА_4 , в с.Мала Тур`я Калуського (колишнього Долинського) району, де зберігався автомобіль «КАМАЗ-43101», р.н. НОМЕР_1 . Оглянувши автомобіль та перевіривши його справність, він виїхав в напрямку с.Тростянець Калуського району, по дорозі завантаживши на металобазі арматуру. Приблизно о 10.00 год., він рухався по автодорозі Н-10 «Стрий-Чернівці» в напрямку м.Івано-Франківська та проїжджав перехрестя нерівнозначних доріг: вул. Д.Галицького – вул. Чкалова в м.Долина. Він їхав один, дорожнє покриття було мокре, падав дощ,ям чи вибоїн на асфальтному покритті не було. Наблизившись до перехрестя, він зменшив швидкість руху автомобіля до 5-10 км/год., включив покажчик лівого повороту, маючи намір повернути ліворуч в напрямку с.Тростянець. Коли він уже призупинив автомобіль, то побачив, що зі сторони м.Івано-Франківська, приблизно за 150 метрів від нього, їде автобус. Відстань між його автомобілем та автобусом, що рухався назустріч, дозволяла виконати маневр повороту ліворуч. Він почав рух, та повернувши голову праворуч, побачив, що автобус рухається досить швидко. Через 2-3 секунди відчув удар. Від удару його автомобіль зупинився, а автобус від удару відкинуло назад приблизно на 10 метрів . Удар прийшовся в середнє колесо його автомобіля та передню стійку – в середину автомобіля. Зіткнення відбулось, коли кабіна його автомобіля перебувала за межами зустрічної смуги руху, а задня частина автомобіля ще знаходилася на зустрічній смузі. Водій автобуса весь час рухався по своїй полосі руху, не намагався об`їхати його автомобіль, не гальмував. Він вийшов з кабіни, та побачив, що коло його автомобіля лежить мужчина. Він хотів його підняти, але люди, які вийшли з автобуса, наказали його не рухати. У нього був шоковий стан. Хтось викликав поліцію та швидку медичну допомогу. Медичні працівники забрали потерпілих та повезли їх в лікарню, а його та водія автобуса, працівники поліції повезли на освідування. Після зіткнення , його автомобіль не міг рухатись. Автобус в результаті ДТП отримав пошкодження передньої, більш правої частини. З ним було проведено слідчий експеримент, під час якого він детально розказав про обставини ДТП. Повністю визнає свою вину в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, однак вважає, що вина також лежить на водію автобуса, який перевищив швидкість та навіть не намагався гальмувати, об`їхати його автомобіль, щоб уникнути ДТП. У вчиненому розкаюється, просить врахувати, що він повністю визнав свою вину у вчиненому, попросив вибачення у потерпілих, відшкодував завдану шкоду, зокрема відшкодував потерпілій ОСОБА_9 500 доларів США та 20 000 грн, сестрі загиблого ОСОБА_13 - 1500 доларів, дочкам загиблої ОСОБА_14 - 3000 доларів США розуміє, що вчинив неправильно. Заявлені цивільні позови визнає частково. Просить суворо його не карати.
Крім повного визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 286 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: 
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що 13.10.2016 біля 09.40 год. в с.Креховичі , тодішнього Рожнятівського району, Івано-Франківської області, вона сіла в автобус «Івано-Франківськ-Трускавець» . В автобус вона зайшла останньою та стала між 1 і 2 сидінням. Автобус не був переповненим, оскільки ззаді салону були ще вільні місця. Автобус рухався всю дорогу зі швидкістю біля 80 км/год. В той день погода була похмурою, накрапав легкий дощ, дорожнє покриття було мокрим. Перед тим, як сталась аварія, вона на дорогу не дивилась. Водій щось сказав і в той момент вона подивилась у лобове скло та побачила на відстані близько 70-80 метрів лісовоз, що повертав ліворуч в напрямку с.Новичка, перетинаючи при цьому їхню смугу руху. Вона подумала, що водій автобуса загальмує і зіткнення можна буде уникнути, але він цього не зробив і на тій самій швидкості в`їхав у лісовоз. Водій автобуса не застосовував гальмування, якби застосував, то люди подались би вперед, але цього не було. Водій автобуса також не міняв напрямок руху свого транспортного засобу. Від удару автобус відкинуло назад, але він залишився на своїй смузі руху. В результаті ДТП вона отримала перелом тазу. З місця події її забрали ШМД та доправила в лікарню. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 вона не має та просить його суворо не карати. 
Потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що 13.10.2016 вона разом з чоловіком їхала з м.Івано-Франківська до м.Трускавець. Виїхали близько 08.30 год., займали крісла в другому ряді від дверей. В салоні автобуса також були пасажирі, які стояли між кріслами. Не доїжджаючи до м.Долина, вона почула крики і відчула удар. Як відбулось зіткнення, вона не бачила, оскільки дороги з її місця не було видно. Була в шоковому стані, але сама вийшла з автобуса, допомагала якійсь жінці. У неї було 4 компресійних переломи хребців, побиті ноги і голова. Каретою ШМД її було доставлено в лікарню. З якою швидкістю рухався автобус, сказати не може, але на її думку, він їхав досить швидко. Вона не відчула, щоб водій автобуса зменшував швидкість перед зіткненням, або змінював напрямок руху. Претензій до жодного з водіїв немає та просить їх суворо не карати.
В судовому засіданні, зі згоди всіх участників провадження, були досліджені показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , наданих попередньому складу Долинського районного суду Івано-Франківської області, які на момент розгляду справи перебувають за межами України ( заява потерпілої ОСОБА_9 т.6 а.с.91, інформація з Держаної прикордонної служби т.6 а.с.96-97, інформація по системі "Аркан" т.6 а.с.178-180), що не заборонено Законом та узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 14.01.2025 у справі №335/10826/16, провадження №51-4643 км23.
Так допитана 16.06.2017 попереднім складом суду потерпіла ОСОБА_18 суду пояснила, що 13 жовтня 2016 року близько 9.00 – 9.30 год. на зупинці в с.Креховичі Рожнятівського району вона сіла на автобус «Івано-Франківськ – Трускавець». Пасажирів було багато, всі сидячі місця були зайняті. Вона стояла попереду поруч із жінкою, яка загинула. Автобус їхав зі швидкістю близько 90 км/год. – цю швидкість визначила з досвіду, має посвідчення водія. Після того, як водій автобуса посигналив, побачила лісовоз, який рухався з м.Долина і повертав ліворуч у вулицю – його бачила декілька секунд, тоді відбувся удар.В подальшому пам`ятає все погано, на місці аварії було багато крові. Вона сама змогла встати. В лікарні, де вона проходила лікування, ОСОБА_19 дав її кошти в сумі 400 доларів США та 5 500,00 гривень, а також цікавився її здоров`ям, натомість ОСОБА_15 жодної допомоги їй не надавав. Просить суд обвинувачених суворо не карати, оскільки злочин є ненавмисним. 
Свідок ОСОБА_16 допитаний 13.09.2017, суду пояснив, що в один з днів в жовтні 2016 року близько 10.00 год. вони з товаришем приїхали до магазину «Сівка», що знаходиться на початку с.Новичка Долинського району, щоб випити каву. Того дня було холодно та падав дощ. Він сидів за кермом свого автомобіля, який стояв навпроти «Сівки», десь за 20 метрів від місця, де сталася ДТП, і все добре бачив. Зі сторони м.Долина до перехрестя рухався автомобіль «КАМАЗ», який, під`їхавши до осьової лінії, дуже повільно почав повертати ліворуч. Чи був у нього ввімкнений показчик повороту, він не зауважив. В цей час назустріч автомобілеві «КАМАЗ» рухався автобус, який їхав прямо і не зміщувався. Водій автобуса швидкості не зменшував, звуку гальмування він не чув і гальмівного сліду не бачив. Коли «КАМАЗ» почав повертати, автобус з`їжджав з моста, це десь за 50 метрів. «КАМАЗ» їхав дуже повільно. З того часу, коли він побачив автобус, і до моменту зіткнення, пройшло десь 5 секунд. 
Свої показання свідок ОСОБА_16 підтвердив під час проведення з ним слідчого експерименту, про що свідчить протокол проведення слідчого експерименту від 09.03.2017 (т. 2, а.с. 182-186).
Допитаний 13.09.2017 свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що13 жовтня 2016 року десь між 10.00 год. та 11.00 год. вони разом з ОСОБА_16 сиділи в автомобілі останнього та пили каву поблизу магазину «Сівка», що знаходиться в с.Новичка Долинського району Івано-Франківської області. В цей час він побачив лісовоз, який повільно повертав наліво в с.Новичка. Коли лісовоз здійснював маневр повороту, то автобуса він ще не бачив, в сторону моста не дивився. Те, що прямо на лісовоз «летить» автобус, вперше побачив вже практично в момент зіткнення. Автобус рухався зі швидкістю близько 70-80 км/год та їхав рівно, звуку гальмування він не чув. Все відбулося протягом кількох секунд. Після зіткнення транспортних засобів вони побігли допомогти постраждалим людям. 
Свої показання свідок ОСОБА_17 підтвердив під час проведення з ним слідчого експерименту, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2017 року (т. 2, а.с. 177-181).
Також в судовому засіданні, зі згоди всіх учасників провадження, були досліджені показання експертів Львівського НДІСЕ ОСОБА_20 , ОСОБА_21 від 08.11.2018, експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_22 від 16.11.2018, експертів Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса- ОСОБА_23 , ОСОБА_24 від 15.11.2019, експерта Київського НДІСЕ ОСОБА_25 від 01.12.2021, експертів Львівського НДЕКЦ МВС ОСОБА_26 від 01.02.2022 , ОСОБА_27 від 11.02.2022, наданих попередньому складу Долинського районного суду Івано-Франківської області, з приводу роз`яснень наданих ними висновків, які свої висновки підтримали.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться також зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:
Протоколом огляду місця події від 13.10.2016 з доданими фототаблицями, відповідно до якого місцем події є ділянка проїзної частини автодороги на перехресті вулиць Данила Галицького та Чкалова в м. Долина Івано-Франківської області. На вказаній ділянці дороги відбулося зіткнення автобуса «Еталон», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля «КАМАЗ 43101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , унаслідок чого на місці дорожньо-транспортної пригоди загинув пасажир автобуса ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 203–206).
Протоколом огляду місця події від 13.10.2016 з доданими схемою та фототаблицями, згідно з яким об`єктом огляду є місце дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на автодорозі «Стрий – Чернівці – Мамалига» на перехресті вулиць Данила Галицького та Чкалова в м. Долина Івано-Франківської області. Під час огляду встановлено, що дорожнє покриття було мокрим. Автобус «Еталон», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював рух за маршрутом «Івано-Франківськ – Трускавець», розташований перпендикулярно до поздовжньої осі дороги, передньою частиною у напрямку другорядної дороги; передні колеса автобуса знаходяться на правій смузі руху в напрямку м. Львів, задні — на лівій смузі. Автобус отримав значні механічні пошкодження передньої частини, зокрема відсутні переднє вітрове скло, ліве бокове скло та передній бампер. Біля переднього правого колеса та передньої частини автобуса виявлено осип дрібного скла. Позаду автобуса розташований вантажний автомобіль «КАМАЗ 43101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , задньою частиною на правій смузі руху, а передньою - у напрямку с. Велика Тур`я Долинського району. На автомобілі зафіксовано пошкодження у вигляді деформації платформи справа наліво, пошкодження вертикальної стійки, зриву двох балонів компресора та вихлопної труби з місць кріплення. На диску правого переднього колеса виявлено нашарування лакофарбового покриття рожевого кольору, а на болтах кріплення колеса — частини переднього бампера автобуса «Еталон». У правій частині переднього вітрового скла вантажівки наявні тріщини. Біля правого переднього колеса вантажного автомобіля на площі осипу скла та уламків пластмаси знаходилося пошкоджене переднє вітрове скло автобуса «Еталон», а лівіше - його ліве бокове скло. Серед уламків пластмаси та дрібного скла з правого боку вантажівки виявлено передній бампер із номерним знаком автобуса «Еталон» (т. 1, а.с. 207–224).
Постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 13.10.2016, згідно з якою автобус марки «БАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіль «КАМАЗ-43101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 244).
Як убачається з постанов слідчого про передачу речових доказів на зберігання від 24.01.2017, після проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень автомобіль «КАМАЗ-43101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , було передано на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_28 , а автобус «БАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , – директору ТОВ «АТП 12629» ОСОБА_29 (т. 1, а.с. 246–247; т. 2, а.с. 1–2).
Висновком експерта №4.2-899/16 в інженерно-транспортній експертизі від 01.11.2016, проведеній на підставі постанови старшого слідчого СУ відділу розслідування ДТП ГУНП майора поліції ОСОБА_30 від 17.10.2016 (т. 2, а.с. 36-40), відповідно до якого:на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система автомобіля «КАМАЗ-43101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться у стані відмови, який виник через наявність аварійних пошкоджень, які унеможливили запуск силового агрегату та накачування повітря в систему. Рульове керування даного автомобіля знаходиться у стані часткової відмови, що пов`язано із деформацією повздовжньої тяги. Несправності робочої гальмівної системи та рульового керування не є наслідком конструктивних недоліків систем, не носять експлуатаційного характеру, а виникли в результаті розвитку ДТП, тобто при дії на них значних по величині зусиль ударного характеру, а тому водій не мав можливості їх виявити до настання ДТП.
Висновком експерта № 4.2-900/16 в інженерно-транспортній експертизі від 18.11.2016, проведеній на підставі постанови старшого слідчого СУ відділу розслідування ДТП ГУНП майора поліції ОСОБА_30 від 17.10.2016, ( т.2 а.с.43-47), відповідно до якого: на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система автобуса «ЕТАЛОН», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходиться у стані відмови, який пов`язаний із блокуванням педалі гальм та наявністю аварійних пошкоджень, які унеможливили запуск силового агрегату та накачування повітря в систему. Рульове керування вищевказаного автобуса знаходиться у стані відмови, який пов`язаний із пошкодженням розширювального бачка гідропідсилювача керма та блокуванням правого переднього колеса. Несправності робочої гальмівної системи та рульового керування не є наслідком конструктивних недоліків систем, не носять експлуатаційного характеру, а виникли в результаті розвитку ДТП, тобто при дії на них значних по величині зусиль ударного характеру, а тому водій не мав можливості їх виявити до настання ДТП.
Згідно висновку експерта №4.2-898/16 в інженерно-транспортній експертизі від 26.12.2016, проведеній на підставі постанови старшого слідчого СУ відділу розслідування ДТП ГУНП майора поліції ОСОБА_30 від 17.06.2016 ( т.2 а.с.49-56), при первинному контактуванні поздовжні осі автобуса марки «ЕТАЛОН», реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля марки «КАМАЗ-43101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебували під кутом біля 45°±5°. Встановити розташування транспортних засобів в момент первинного контактування відносно елементів дороги експертним шляхом не видалось можливим, у зв`язку із відсутністю паралельних прямолінійних слідів коліс автомобіля, які б дали можливість визначити розташування одного з транспортних засобів відносно елементів дороги. Зіткнення транспортних засобів відбулось на смузі, призначеній для руху в напрямку м.Львів, в місці, яке дещо передує кінцевому розташуванню автомобіля «КАМАЗ-43101», в межах ділянки осипу частин пластмаси та дрібного скла, які зафіксовані біля даного автомобіля.
Висновком експерта №59 в судово-медичній експертизі від 14.11.2016, проведеній на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУНП України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_31 від 13.10.2016 (т. 2, а.с. 58-62) , відповідно до якого встановлено, що смерть ОСОБА_13 настала в результаті поєднаної травми грудної клітки, живота, тазу, правої руки та обох ніг з розвитком тяжкого травматичного шоку.
Висновком експерта №58 в судово-медичній експертизі від 11.11.2016, проведеній на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУНП України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_31 від 13.10.2016 (т. 2, а.с. 66-71) , відповідно до якого встановлено, що смерть ОСОБА_14 настала в результаті відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, ушкодженням твердої мозкової оболонки, крововиливами під оболонку в речовину та шлуночки головного мозку, яка ускладнилась набряком та стисненням головного мозку.
З висновку експерта №161 в судово-медичній експертизі по медичних документах від 11.01.2017, проведеній на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУНП України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_31 від 25.11.2016 (т.2, а.с. 79-82), вбачається, що ОСОБА_11 отримала травму грудного відділу хребта у вигляді компресійних переломів тіл 3,4,5,6-го хребців без порушення функції спинного мозку, яка відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.
Відповідно до висновку експерта №162 в судово-медичній експертизі по медичних документах від 27.12.2016, проведеній на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУНП України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_31 від 25.11.2016 (т.2, а.с. 84-86), внаслідок ДТП ОСОБА_10 отримала травму таза з переломом лівої сідничної кістки зі зміщенням, що відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.
Висновком експерта №159 в судово-медичній експертизі по медичних документах від 31.12.2016, проведеній на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУНП України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_31 від 25.11.2016 (т. 2, а.с. 97-100) встановлено, що ОСОБА_9 отримала закриту травму таза з переломом лобкових кісток зі зміщенням та закритий перелом правої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням, який ускладнився нейропатією малогомілкового нерва, що відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.
У відповідності до висновку експерта №169 в судово-медичній експертизі по медичних документах від 02.03.2017, проведеній на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУНП України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_31 від 16.12.2016 (т.2, а.с. 114-117б), ОСОБА_12 внаслідок ДТП заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої щелепи справа зі зміщенням, компресійного перелому тіла І-го поперекового хребця, що відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.
Висновком №6317 в комплексній автотехнічній експертизі від 09.02.2017, проведеній на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУНП України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_31 від 27.12.2016 (т.2, а.с. 150-162), яким встановлено, що місце зіткнення автобуса «Еталон», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля КАМАЗ-43101, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на правій смузі руху, виходячи з напрямку руху в сторону м. Львів в районі розміщення початку осипу осколків скла й уламків пластмаси, який розміщується біля правої середньої частини автомобіля КАМАЗ-43101, тобто на смузі руху автобуса «Еталон». Встановити розміщення місця зіткнення в метричних розмірах, не видається можливим, у зв`язку з відсутністю необхідного комплексу ознак, які свідчать про це (слідів коліс цих автомобілів). У момент зіткнення автобус «Еталон», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , відносно елементів дороги розміщувався під кутом біля 4° вправо відносно лінії горизонтальної розмітки 1.7 так, що ліве переднє колесо знаходилось на віддалі 3,75 м від цієї лінії, а заднє ліве - 3,4 м від неї. Автомобіль КАМАЗ-43101, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому розміщувався на правій смузі руху, виходячи з напрямку в сторону м. Львів передньою частиною частково повернутий в сторону с.
Велика Тур`я під кутом біля 51° вліво відносно лінії горизонтальної розмітки 1.7 так, що
праве заднє колесо цього автомобіля знаходилось на віддалі 2,45 м від цієї лінії. При
цьому слід відмітити, що від моменту первинного контакту цих транспортних засобів
автобус «Еталон» ще проїхав вперед до повної зупинки віддаль біля 1,24 м, а автомобіль
КАМАЗ-43101 перемістився вперед до повної зупинки на віддаль 0,52 м та розвернувся проти ходу годинникової стрілки на кут біля 6°.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2017 та схемою до нього, відповідно до якого 09.03.2017 о 12:05 год. учасники слідчого експерименту прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди. Умови проведення: пора доби – день, проїздна частина-суха. Оскільки вантажний автомобіль Камаз – 43101 р.н. НОМЕР_1 внаслідок даної ДТП отримав пошкодження, які унеможливлюють його експлуатацію, на даний час є не відремонтований, то під час слідчого експерименту буде використовуватися вантажний автомобіль «Камаз» аналогічної моделі із реєстраційним номером НОМЕР_3 . Беручи до уваги протокол огляду місця події від 13.10.2016 з додатками, висновки інженерно-транспортної експертизи (транспортно-трасологічної експертизи №6317 ЛНДІСЕ) та інші матеріали провадження, встановлено автомобіль «Камаз 43101» у місці в якому він перебував у первинний момент контактування із автомобілем «Еталон», а саме: на правій смузі руху, виходячи з напрямку в сторону м.Львів, передньою частиною частково повернутий в сторону с.Велика Тур`я, під кутом біля 51° вліво відносно лінії горизонтальної розмітки 1.7 так, що його праве заднє колесо знаходиться на відстані 2,45м від цієї лінії. Розташувавши даний транспортний засіб у місці в якому він перебував на час зіткнення, крейдою на асфальтованому покритті проїзної дороги зроблено позначку у місці розташування правого заднього колеса вантажівки, а також зроблено позначку у повздовжньому напрямку щодо розташування вантажівки, а саме: від умовного перпендикуляру, від якого проводилися заміри при огляді місця події 13.10.2016 до правого переднього колеса автомобіля «Камаз 432101». Відстань у повздовжньому напрямку склала 66,2м. Після розташування автомобіля, підозрюваному ОСОБА_3 , запропоновано показати траєкторію руху, місце перетину осьової лінії при виконанні ним маневру повороту ліворуч та швидкість з якою він рухався на час при виконанні маневру безпосередньо перед ДТП. Оскільки у підозрюваного ОСОБА_3 , наявний перелом нижньої кінцівки і він не може керувати транспортними засобами, він розташувався на пасажирському сидінні автомобіля «Камаз 43101» і вказував водію, як той має рухатись вантажівкою. Автомобіль «Камаз 43101» згідно показань підозрюваного розташований на смузі за напрямком до м.Чернівці, лівим переднім колесом безпосередньо біля осьової лінії дорожньої розмітки у місці з якого згідно показань підозрюваного він розпочав маневр повороту ліворуч. Орієнтуючись на кінцеве розташування вантажівки на час зіткнення, автомобіль «Камаз 43101» проїхав по траєкторії, якою ОСОБА_3 , рухався перед ДТП – траєкторію вказував ОСОБА_3 , із врахуванням кінцевого положення автомобіля на час зіткнення, при цьому ліве переднє колесо, а саме: його шина, завчасно була зволожена водою та при русі залишила слід. Вантажівка зупинилася у місці зіткнення, слід його переднього колеса позначений вздовж крейдою. Проведеними замірами встановлено, що відстань, який подолав автомобіль «Камаз 43101» з моменту перетину осьової лінії розмітки (лівим переднім колесом) і до місця зіткнення становить 13,5м. Підозрюваний ОСОБА_3 показав, що перед виконанням маневру повороту ліворуч, він зупинив автомобіль, побачив, що автобус, що рухався на зустріч, ще далеко, тому розпочав маневр повороту ліворуч. На якій саме відстані знаходивс автобус, коли він своїм автомобілем розпочав рух він показати не може. Після цього автомобіль «Камаз 43101» тричі долав відстань 13,5 м за встановленою траєкторією із швидкістю, яку вказував підозрюваний ОСОБА_3 . Відлік часу розпочинався при перетині осьової лінії розмітки переднім лівим колесом та припинявся коли заднє праве колесо цього автомобіля досягало позначки 2,45 м від осьової лінії на смузі за напрямком м.Львів. Перший раз час руху склав 7,8 с, другий раз 5 с і третій раз 8 с. Час замірювався механічним секундоміром із шкалою поділки 0,2 с (т.2 а.с.171-176).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.03.2017 та схемою до нього, відповідно до якого свідкові ОСОБА_15 запропоновано показати та відтворити обставини дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 13.10.2016 у м.Долина, внаслідок якої загинули ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , а декілька осіб отримали різні тілесні ушкодження, на що свідок ОСОБА_15 погодився. Умови проведення: пора доби – день, проїзна частина суха. Використовується автомобіль марки «Камаз 43101» р.н. НОМЕР_3 , який є аналогічним за маркою та моделлю до автомобіля, яким на час ДТП керував ОСОБА_3 , оскільки автомобіль «Камаз 43101», яким безпосередньо вчинив ДТП ОСОБА_3 , внаслідок отриманих пошкоджень не може експлуатуватися. Завантаженість автомобіля «Камаз 43101» - без вантажу, як і на час ДТП. Автобус марки «ПАЗ» р.н. НОМЕР_4 , що буде використовуватися як транспортний засіб, яким на час ДТП керував ОСОБА_15 . Приймаючи до уваги протокол огляду місця події від 13.10.2016 з додатками, висновки інженерно-транспортної експертизи (транспортно-трасологічних експертиз Львівського НДІСЕ та Івано-Франківського НДЕКЦ), інші матеріали правопорушення , встановлено автомобіль «Камаз 43101» у місці в якому він перебував у первинний момент контактування із автобусом «Еталон», а саме: на правій смузі руху, виходячи з напрямку в сторону м.Львів, передньою частиною частково повернутий с.Велика Тур`я, під кутом біля 51° вліво відносно лінії горизонтальної розмітки 1.7 так що його праве заднє колесо знаходиться на відстані 2,45м від цієї лінії. Розташований даний транспортний засіб у місці в якому він перебував на час зіткнення, крейдою на асфальтному покритті проїзної частини дороги зроблено позначку у місці розташування правого заднього колеса вантажівки, а також зроблено позначку у повздовжньому напрямку, щодо розташування вантажівки, а саме: від умовного перпендикуляру, від якого проводились заміри при огляді місця події 13.10.2016 до правого переднього колеса автомобіля «Камаз 43101». Відстань у повздовжньому напрямку склала 66,2м. Після позначок щодо розташування автомобіля «Камаз 43101» на час ДТП – зіткнення, даний транспортний засіб віддалено проти ходу руху за осьову лінію і звідти із врахуванням кінцевого положення на час зіткнення автомобіль рухався виконуючи маневр повороту ліворуч до досягнення ним позначених точок, що відповідають положенню цього автомобіля на час зіткнення, при цьому шина лівого переднього колеса даного автомобіля була завчасно зволожена водою і при русі автомобіля з моменту перетину осьової лінії до місця зіткнення залишила слід, який був позначений вздовж крейдою. Траєкторія руху вантажівки є максимально приближеною до тієї, при якій з моменту перетину лівим переднім колесом осьової лінії автомобіль «Камаз 43101» може потрапити своїми правими колесами у визначені точки. Проведеними замірами встановлено, що відстань, яку подолав автомобіль «Камаз 43101» з моменту перетину осьової лінії лівим переднім колесом і до місця зіткнення становить 14м. Свідок ОСОБА_15 показав, що він не може показати місця у якому перебував його автобус, коли автомобіль «Камаз» розпочав маневр повороту. Тому встановлено автобус передніми колесами у напрямку м.Львів на цій смузі, на відстані 13,5 м, прийнявши ці дані із слідчого експерименту з свідком ОСОБА_32 від 01.03.2017, у відповідності до яких, у цьому місці розпочалось екстрене гальмування автобуса. Свідок ОСОБА_15 розташувався в автобусі, що встановлений на проїзній частині , автомобіль «Камаз 43101» у місці перетину осьової лінії лівим переднім колесом. ОСОБА_15 , показав, що перед початком маневру повороту ліворуч автомобіль «Камаз 43101» стояв і раптово розпочав рух, хоча бачив його автобус, що наближається. Далі, за командою вантажівка розпочинає рух з місця та проїжджала за встановленою траєкторією, а свідок ОСОБА_15 з місця встановленого автобуса вказував темп руху вантажівки за допомогою мобільного зв`язку. Відлік часу розпочинався при перетині осьової лінії розмітки переднім лівим колесом вантажівки та припинявся, коли заднє праве колесо цього автомобіля досягало позначки 2,45м від осьової лінії на смузі за напрямком до м.Львів. Перший раз автомобіль подолав зазначену відстань за час 9,6 с, другий раз за 7,4 с, свідок ОСОБА_15 , заявив , що не так на час ДТП рухалась вантажівка, а швидше. Після цього автомобіль знову долав відстань 14 м , перший раз за 7,2 с, другий раз за 6,5 с і третій за 6,7 с. Свідок ОСОБА_15 заявив , що з такою швидкістю рухався «Камаз» при виконанні маневру поворот ліворуч (т.2 а.с.188-192).
Висновком експерта №4.2-163/17 в інженерно-транспортній експертизі від 21.03.2017, проведеній на підставі постанови старшого слідчого СУ відділу розслідування ДТП ГУНП майора поліції ОСОБА_30 від 16.03.2016, ( т.2 а.с.198-203), відповідно до якого: з причин вказаних у дослідницькій частині даного висновку, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, при заданому комплексі вихідних даних, відповідно до слідчих експериментів проведених із ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , з технічної точки зору, були обставини, які з однієї сторони пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля КАМАЗ-43101 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам п. 10.1, 10.4 та 16.3 ПДР України, а з іншої - із невідповідністю дій водія автобуса «БАЗ А079.23» ОСОБА_15 вимогам п.12,3 ПДР України.
Згідно висновку експерта №4.2-167/17 в інженерно-транспортній експертизі від 21.03.2017, проведеній на підставі постанови старшого слідчого СУ відділу розслідування ДТП ГУНП майора поліції ОСОБА_30 від 20.03.2017 ( т.2 а.с.205-209), з причин вказаних у дослідницькій частині даного висновку, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, при заданому комплексі вихідних даних, відповідно до слідчих експериментів проведених із ОСОБА_15 , з технічної точки зору, були обставини, які з однієї сторони пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля автомобіля КАМАЗ-43101 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам п. 10.1, 10.4 та 16.3 ПДР України, а з іншої - із невідповідністю дій водія автобуса «БАЗ А079.23» ОСОБА_15 вимогам п.12,3 ПДР України.
Протоколом огляду місця події від 22.10.2024, з схемою та фототаблицями до нього ( т.6 а.с.200-211) згідно якого об`єктом огляду є ділянка автодороги Н-10 Стрий –Чернівці-Мамалига, що на перехресті вулиць Данила Галицького-Чкалова-Новичка у м.Долина Калуського району Івано-Франківської області.Огляд проводиться в напрямку від м.Стрий до м.Чернівці. Дорога пряма та в напрямку огляду має незначний спуск. Покриття проїзної частини асфальт без вибоїн, на час огляду в сухому стані. Проїзна частина дороги для двох напрямків руху, перед перехрестям із вулицями справа Чкалова та зліва Новичка має дві смуги руху у напрямку м.Чернівці та одну смугу руху в зустрічному напрямку, які розділені суцільною лінією розмітки 1.1 ПДР України. Ширина правої смуги руху до м.Стрий 3,5м, лівої 3,75 м , зустрічної - 3,65м. Ширина дорожньої розмітки 1.1 – 0,16м. На лівій смузі руху при виїзді на перехрестя, нанесена дорожня розмітка 1.13 ПДР України (позначає місце де водій повинен у разі потреби зупинитись і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються на перехрещуваній дорозі). Крім того, по середині лівої смуги руху не чітко проглядається суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, ширина якої становить – 0,12м, що була нанесена раніше. Проведеними замірами встановлено, що відстань від правого краю дороги (дорожньої розмітки 1.1 ПДР України) де нечітко видимої дорожньої розмітки 1.1 ПДР України становить 5,3м, а відстань від лівого краю дороги до вказаної розмітки 6м. На перехресті головної дороги з другорядними вул.Чкалова та вул.Новичка, дорожня розмітка, яка позначає правий та лівий край проїзної частини дороги переходить у дорожню розмітку 1.1 ПДР України. Також по середині головної дороги наявна дорожня розмітка 1.5 ПДР України, що є малопомітною. По напрямку огляду до м.Чернівці відстань від правого краю проїзної частини дороги до даної дорожньої розмітки 1.5 ПДР України становить 5,35м, а відстань від лівого краю проїзної частини дороги до цієї ж дорожньої розмітки 5,3м. По напрямку огляду, за перехрестям, проїзна частина дороги має одну смугу руху в напрямку м.Чернівці, яка відділена дорожньою розміткою 1.1 ПДР України від двох зустрічних смуг руху за напрямком до м.Стрий. Ширина дорожньої розмітки 1.1 ПДР України становить 0,16м, ширина смуг руху до м.Чернівці 3,6м. Зустрічної (до м.Стрий) правої – 3,5м, лівої - 3,2м. На лівій смузі руху при виїзді на перехрестя, нанесена дорожня розмітка 1.13 ПДР України. На середині лівої смуги руху, по напрямку до м.Стрий, не чітко проглядається дорожня розмітка 1.1 ПДР України. По напрямку огляду до м.Чернівці відстань від правого краю до дорожньої розмітки 1.1 ПДР України становить 5,3м, а від лівого краю до цієї ж дорожньої розмітки 5,25м. 
Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.07.2025 із схемою та фототаблицями до нього (т.7 а.с.42-50), відповідно до якого: 
02.07.2025 о 17:40 год учасники слідчого експерименту прибули на ділянку автодороги, що по вул.Д.Галицького у м.Долина Калуського району Івано-Франківської області, де 13.10.2016 відбулося ДТП внаслідок якої загинули ОСОБА_13 та ОСОБА_33 . Умови проведення слідчого експерименту: світла пора доби , опади відсутні, асфальтне покриття у сухому стані. При проведенні слідчого експерименту використовується автобус марки БАЗ р.н. НОМЕР_5 , аналогічний автобусу БАЗ А07923 р.н. НОМЕР_2 та спеціалізований вантажний автомобіль марки «Камаз 43101» р.н. НОМЕР_6 , що є аналогічним автомобілю марки «Камаз 43101» р.н. НОМЕР_1 , яким на час ДТП керував водій ОСОБА_3 . Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що умови проведення слідчого експерименту відповідають умовам, які були на час ДТП. Ухвалою суду від 31.03.2025 доручено проведення слідчого експерименту, в ході якого зобов`язано встановити вихідні дані виходячи із наступних питань: 
1) з якою швидкістю рухався автобус марки БАЗ А07923, реєстраційний № НОМЕР_2 , у момент, коли автомобіль марки КАМАЗ-43101, реєстраційний № НОМЕР_1 , почав виконувати поворот ліворуч та в момент зіткнення із цим автомобілем;
2) чи застосовував водій автобуса ОСОБА_15 екстрене гальмування;
3) яке було місце розташування транспортних засобів у момент зіткнення та після вчинення ДТП;
4) де саме на проїзній частині розташовувались відокремлені елементи обох транспортних засобів;
5) яку віддаль подолав автомобіль марки КАМАЗ-43101 з моменту початку повороту ліворуч до зіткнення з автобусом марки БАЗ А07923 та за який час;
6) на якій віддалі автобус марки БАЗ А07923 перебував від автомобіля марки КАМАЗ-43101 у момент початку здійснення останнім повороту ліворуч.
У відповідь на питання №1 обвинувачений ОСОБА_3 показав, що швидкість руху автобуса показати не може. На початок виконання маневру повороту ліворуч він побачив, що автобус знаходиться далеко відносно керованого ним автомобіля, тому розпочав маневр повороту ліворуч. Під час виконання маневру повороту ліворуч, вже не дивився на автобус, вважав , що його водій буде дотримуватися швидкісного режиму встановленого в населеному пункті.
На запитання №2 водій ОСОБА_3 показав, що перед ДТП водій автобуса екстрене гальмування не застосовував.
На запитання №4 обвинувачений ОСОБА_3 показав, що не може показати де саме на проїзній частині дороги розташовувались відокремлені елементи обох транспортних засобів. Все це зафіксовано працівниками поліції та відображено у протоколі огляду місця події, схемі до нього, а також у фототаблиці від 13.10.2016.
На запитання №5 встановлено, що дорожня розмітка зміщена у порівнянні із дорожньою розміткою, яка була зафіксована під час ОМП 13.10.2016. Зважаючи на те, що в ОМП ширина смуги руху, яку перетинав автомобіль марки «Камаз 43101» складає 5,7м, на проїзній частині дороги за допомогою крейди та рулетки від лівого краю проїзної частини дороги відносно напрямку руху автомобіля Камаз – 43101 відміряно смугу шириною 5,7м, яку позначено крейдою у повздовжньому напрямку. Під час слідчого експерименту, дану лінію прийняли за осьову лінію дорожньої розмітки, що поділяє зустрічні потоки руху транспорту.
Після того, обвинувачений ОСОБА_3 розташував автомобіль марки Камаз 43101, що використовується під час слідчого експерименту лівими колесами безпосередньо біля позначеної осьової лінії дорожньої розмітки та показав, що з цього місця розпочав виконувати маневр повороту ліворуч.
Замірами встановлено, що відстань від умовного перпендикуляру, від якого проводились заміри при ОМП 13.10.2016 до осі лівого переднього колеса автомобіля Камаз 43101 складає 7,8м. Для встановлення відстані, яку подолав автомобіль Камаз 43101 з моменту початку виконання маневру повороту ліворуч до місця зіткнення, шина лівого переднього колеса автомобіля Камаз зволожена водою. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Камаз, проїхав траєкторією, такою як він рухався на час ДТП та зупинився у місці зіткнення. Довжина сліду складає 13,7м. В цей час відстані від осі лівого переднього колеса автомобіля Камаз у повздовжньому напрямку відносно місця початку маневру повороту ліворуч, становить 10.1м. Після цього, обвинувачений, керуючи автомобілем Камаз, тричі долав відстань 13,7м за вказаною траєкторією, відновлюючи рух від місця початку маневру повороту ліворуч. 
Перший раз вказану відстань подолав за час 7,6 сек., другий – 8,4 сек, третій – 7,4 сек.
На запитання під №6, обвинувачений , перебуваючи за кермом автомобіля Камаз, зупинив автобус, який на мінімальній швидкості приближався до нього смугою руху у напрямку м.Стрий, у місці де той знаходився на початок виконання ним маневру повороту ліворуч. Зв`язок із водієм автобуса підтримувався в телефонному режимі.
Замірами встановлено, що відстань від переднього звісу автобуса до місця початку маневру повороту ліворуч – 154 м.
На запитання №3 обвинувачений ОСОБА_3 , показав, що керований ним автомобіль у момент зіткнення розташовувався так, як він показав при відтворенні траєкторії руху при відповіді на питання №5. А як в цей час розташовувався автобус показати не може. Після зіткнення транспортні засоби розташувались так, як були зафіксовані працівниками поліції під час ОПМ 13.10.2016, як саме, він показати не може.
Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, надані прокурором та долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення , інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Вищенаведеними доказами підтверджено, що водій ОСОБА_3 , 13.10.2016 приблизно о 10 годині 00 хвилині керуючи автомобілем «КАМАЗ 43101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги п. 2.3 «б» та п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, при виконанні маневру повороту ліворуч на другорядну дорогу перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу автобусу «БАЗ А079.23», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 , який рухався прямо по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, виїхав на його смугу руху, де допустив зіткнення з ним, внаслідок чого двоє пасажирів автобуса: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 загинули, а четверо пасажирів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент їх спричинення.
Таким чином, оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення,відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 286 КК України , знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та смерть потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . 
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.226-227), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( т.2 а.с.219, а.с.225 ), одружений (т.2 а.с.229), має на утриманні трьох неповнолітніх дітей : ОСОБА_34 ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с.230), ОСОБА_35 ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.2 а.с.231), ОСОБА_36 ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.2 а.с.232),  працює в ФОП ОСОБА_4 , на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває (т.2 а.с. 233,234), позитивно характеризується по місцю проживання (т. 2 а.с. 223, т.6 а.с.136,138) , по місцю роботи (т. 2 а.с. 224, т.6 а.с.137), раніше несудимий (т.2 а.с.222).
Згідно досудової доповіді провідного інспектора Калуського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» ОСОБА_37 від 23.05.2023 - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства – низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 , без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування спеціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У випадку, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (т.6 а.с.65-67).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди, що, крім показань потерпілих в судовому засіданні, підтверджується письмовими заявами потерпілих ОСОБА_38 і ОСОБА_39 від 07.09.2017 (т. 1 а.с. 184,185), позитивну характеристику по місцю працевлаштування та по місцю проживання, те, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто. 
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, наявність обставин, що пом`якшують покарання , особу винного, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, відношення до вчиненого, дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.3 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами .
Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочину та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
В даному кримінальному провадженні заявлено цивільні позови. 
Так, Івано-Франківською обласною клінічною лікарнею заявлено цивільні позови про стягнення з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_15 витрат на лікування потерпілих, які понесені закладом охорони здоров`я у зв`язку з кримінальним правопорушенням, а саме: витрат на лікування ОСОБА_12 у сумі 2 161,93 грн (т. 1, а.с. 15; т. 2, а.с. 216) та ОСОБА_9 у сумі 4 716,23 грн (т. 1, а.с. 16; т. 2, а.с. 212).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2025 - клопотання прокурора задоволено. 
Судове провадження стосовно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, зупинено до його звільнення з військової служби або до настання реальної можливості брати участь у судовому розгляді.
Матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, виділено в окреме провадження з присвоєнням єдиного унікального номера. До виділеного провадження долучено копії всіх наявних матеріалів кримінального провадження станом на день виділення.
Судове провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, продовжено у загальному порядку (т.7 а.с.4-5).
Враховуючи, що кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_15 виділено в окреме провадження, а судовий розгляд щодо ОСОБА_3 продовжено, питання щодо заявлених цивільних позовів вирішується судом у межах даного судового провадження.
Вказані цивільні позови Івано-Франківської обласної клінічної лікарні підлягають частковому задоволенню в частині стягнення витрат на лікування потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки встановлено, що його винними діями спричинено дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої дані потерпілі отримали тілесні ушкодження та перебували на лікуванні у закладі охорони здоров`я.
Розмір витрат на лікування підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема довідкою Івано-Франківської обласної клінічної лікарні про розрахунок вартості одного ліжкодня у травматологічному відділенні ОКЛ №1986016 від 28.03.2017 (т. 2, а.с. 213), відповідно до якої ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаному відділенні вісім днів, а витрати на її лікування становлять 4 716,23 грн.
Також довідкою Івано-Франківської обласної клінічної лікарні про розрахунок вартості одного ліжкодня у травматологічному відділенні ОКЛ №1919316 від 28.03.2017 (т. 2, а.с. 217) підтверджується, що ОСОБА_12 перебував на стаціонарному лікуванні сім днів, а витрати на його лікування становлять 2 161,93 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення.
Разом з тим, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, інкримінується двом обвинуваченим - ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , а тому обов`язок щодо відшкодування витрат на лікування потерпілих має бути розподілений між ними.
З урахуванням того, що судовий розгляд щодо ОСОБА_3 здійснюється окремо, а провадження щодо ОСОБА_15 зупинено та виділено в окреме провадження, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення витрат на лікування лише в межах відповідальності ОСОБА_3 та стягнути з нього половину понесених закладом охорони здоров`я витрат.
Таким чином, з ОСОБА_3 на користь Івано-Франківської обласної клінічної лікарні підлягають стягненню витрати на лікування потерпілих у розмірі 3 439,08 грн, а саме: 2 358,12 грн витрат на лікування ОСОБА_9 та 1 080,96 грн витрат на лікування ОСОБА_12 .
Інша частина витрат на лікування потерпілих підлягає вирішенню під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_15 .
Щодо цивільного позову потерпілих ОСОБА_39 та ОСОБА_38 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину (т. 1, а.с. 147-149), суд приходить до висновку про необхідність його часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої обвинуваченим ОСОБА_3 , загинула мати потерпілих - ОСОБА_14 , що спричинило їм моральні страждання, пов`язані з втратою близької та рідної людини.
Вказана подія призвела до порушення звичного укладу життя потерпілих, виникнення душевних переживань, пов`язаних із втратою матері, та необхідності докладати додаткових зусиль для подолання наслідків цієї втрати.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість моральних страждань потерпілих, тяжкість наслідків кримінального правопорушення, обставини його вчинення, а саме те, що кримінальне правопорушення є необережним, а також поведінку обвинуваченого після його вчинення.
Суд також бере до уваги, що ОСОБА_3 добровільно частково відшкодував потерпілим завдану шкоду, передавши кожній із них по 1 000 доларів США, що підтверджується письмовими заявами потерпілих від 07.09.2017 (т. 1, а.с. 184, 185).
З урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілих ОСОБА_39 та ОСОБА_38 моральну шкоду у розмірі по 50 000 грн кожній.
Також в даному кримінальному провадженні проведено ряд експертиз, вартість яких підтверджується наступними документами:
- довідками Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України: (т. 2, а.с. 35) – сума 879,60 грн; (т. 2, а.с. 42) - 879,60 грн; (т. 2, а.с. 48) - 879,60 грн, (т. 2, а.с. 197) - 879,60 грн; (т. 2, а.с. 204) – 263,88 грн, (т. 3 а.с. 9) - 439,80 грн; 
- супровідними листами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 6317 від 09.02.2017 (т. 2, а.с. 149) – сума 3 303,00 грн, № 1286 від 10.03.2017 (т. 2, а.с. 168) - 2 228,40 грн, № 1678 від 18.05.2018 (т. 3, а.с. 164) – 4 290,00 грн; 
- супровідним листом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса № 353/14558 від 16.07.2019 (т. 4, а.с. 11) – сума 11 775,00 грн; 
- актом здачі приймання висновку експертів № 34172/19-52/31665/2052 від 29.01.2021 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т. 4, а.с. 181) – сума 19 612,80 грн.
Таким чином загальна вартість витрат на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні становить 45 167,40 гривень. 
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Разом з тим, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, інкримінується двом обвинуваченим - ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , а матеріали кримінального провадження щодо останнього виділено в окреме провадження.
З огляду на те, що проведення експертиз було зумовлено необхідністю встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується обом обвинуваченим, суд вважає, що витрати на їх проведення підлягають розподілу між обвинуваченими порівну.
Враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні здійснюється стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього на користь держави половини понесених витрат на залучення експертів, що становить 22 583,70 грн.
Інша частина витрат на проведення судових експертиз підлягає вирішенню під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_15 .
Питання щодо долі речових доказів при постановленні даного вироку не вирішується у зв`язку з перебуванням на розгляді Долинського районного суду виділеного кримінального провадження стосовно іншого обвинуваченого ОСОБА_15 , судовий розгляд у якому зупинено до його звільнення з військової служби або до настання реальної можливості брати участь у судовому розгляді.
В даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та клопотань про його обрання не поступало.
При цьому суд враховує, що оскільки обвинувачений ОСОБА_3 за період розгляду справи Долинським районним судом Івано-Франківської області, не допускав неявки в судові засідання без поважних причин, немає підстав до вступу вироку в законну силу для обрання йому запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.100, 124, 368,373, 374 КПК України, суд- 

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 22 583 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят три) гривні 70 копійок відшкодування витрат пов`язаних з наданням експертних послуг. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Івано-Франківської обласної клінічної лікарні відшкодування витрат на лікування потерпілих від злочину: ОСОБА_12 в сумі 1080 (одна тисяча вісімдесят) гривень 96 копійок та ОСОБА_9 в сумі 2358 (дві тисячі триста п`ятдесят вісім) гривень 23 копійки 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілих ОСОБА_40 та ОСОБА_41 по 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень кожній відшкодування завданої моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: