Справа № 686/19834/26
Провадження № 1-кп/686/2146/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
їх представника – адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 
та його захисника – адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому кримінальне провадження №12025240000001131 від 14.11.2025 за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірки Звягельського району Житомирської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, молодшого спеціаліста ФГ «МАЇСС», неодруженого, не маючого на утримані малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, 

встановив:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Водій  ОСОБА_7 14.11.2025, приблизно о 18 год. 39 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вулиці Першотравнева (автодорога 0231719 Хмельницький-Голосків), неподалік будинку №4 у с-щі Богданівці Хмельницької громади Хмельницької області, зі сторони вулиці Заводська у напрямку до вулиці Шкільної, порушив та не дотримався вимог пунктів 1.3., 1.5., 2.3. (б,д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.
В той же час, водій ОСОБА_7 , в порушення вимог пунктів 12.3. та 12.4. Правил, рухаючись із перевищенням максимальної швидкості руху у межах населеного пункту близько 60-70 км/год, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, наближаючись до прилягання другорядної проїзної частини, що напроти будинку №4, з моменту виникнення небезпеки для руху, а саме виявлення пішохода ОСОБА_9 на проїзній частині вулиці Першотравнева, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1.6 проміле) та перетинаючи проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля у невстановленому місці, зупинився та стояв, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, не обрав допустимої швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд передньою частиною автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_9 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
-рани в лобній ділянці голови справа; саден в тім`яній ділянці голови на всьому протязі, в скроневій ділянці справа, в ділянці спинки носу, по задній поверхні правого плечового суглобу на відстані 148 см від підошвинної поверхні стопи; крововиливу в органи середостіння; розчавлення селезінки; крововиливу в паранефральну клітковину зліва з розчавленням лівої нирки; перелому стернального кінця правої ключиці; переломів 2-6 ребер справа по середньо-ключичній лінії; переломів 2-7 ребер зліва по середньо-ключичній лінії; повного поперечного перелому хребта на рівні 3-го грудного хребця з ушкодженнями спинного мозку та його оболонок, з темно-червоним крововиливом, крововиливу в м`які тканини голови в тім`яно-потиличній ділянці; крововиливу в м`які тканини спини зліва в проекції 10-11 ребер по задній аксилярній лінії, на відстані 112 см від підошвинної поверхні стопи; безуламкового гвинтоподібного перелому правої стегнової кістки на відстані 56 см від підошвинної поверхні стопи, з темно-червоним крововиливом та зміщенням фрагментів вверх; безуламкового гвинтоподібного перелому лівої стегнової кістки на відстані 57 см від підошвинної поверхні стопи, з темно-червоним крововиливом та зміщенням фрагментів вверх; розриву зв`язок правого колінного суглобу по зовнішній поверхні, на відстані 45 см від підошвинної поверхні стопи, з темно-червоним крововиливом; уламкового перелому правої великогомілкової кістки, на відстані 19 см від підошвинної поверхні стопи, з темно-червоним крововиливом; косо-поперечного перелому правої малогомілкової кістки, на відстані 19 см від підошвинної поверхні стопи, з темно-червоним крововиливом; уламкового перелому лівої великогомілкової кістки, на відстані 18 см від підошвинної поверхні стопи, з темно-червоним крововиливом; косо-поперечного перелому лівої малогомілкової кістки, на відстані 18 см від підошвинної поверхні стопи, з темно-червоним крововиливом, які за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, як такими, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Своїми діями ОСОБА_7 , порушив вимоги пунктів 1.3., 1.5., 2.3 (б,д), 12.3., 12.4. Правил, зміст яких полягає в наступному: 
- п. 1.3 учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки.
- п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
- п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху, знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме спричиненням смерті пішоходу ОСОБА_9 .

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Судом дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Психічне ставлення обвинуваченого до діяння, винним у вчиненні якого він визнається судом. Позиція сторони захисту.

В суді обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого, визнав беззаперечно та у повному обсязі. Просив не призначати покарання, яке пов`язане із реальним позбавленням волі.
За результатами розгляду кримінального провадження прокурор просив суд визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання в межах санкції даної статті, а саме у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, із застосуванням положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України. Також просив призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Потерпілі та їх представник при призначенні покарання підтримали позицію прокурора. 
Захисник, якого підтримав сам обвинувачений просив визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні указаного кримінального правопорушення та призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у мінімальному розмірі, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами. Від відбування покарання просив суд звільнити останнього на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також обсяг доказів, які досліджувались судом на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Дані фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються та підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив вищевикладені обставини вчинення кримінального правопорушення. 
При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що він дійсно 14.11.2025, приблизно о 18 год. 30 хв., після закінчення робочого дня в темну пору доби разом із друзями повертався додому. При цьому підтвердив, той факт, що саме він керував автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебувє у його фактичному володінні. Під час руху вулицею Першотравнева, неподалік будинку №4 у селищі Богданівці, не помітив, що посеред дороги знаходиться пішохід, оскільки відволікся від керування транспортним засобом. Відчув удар та зрозумів, що збив людину, одразу застосував екстрене гальмування, побіг до потерпілого та намагався надати йому першу медичну допомогу, здійснив виклик швидкої медичної допомоги. 
Встановлені органом досудового розслідування спричинені тілесні ушкодження та причинно-наслідковий зв`язок між його діями та наслідками, які настали для ОСОБА_9 , а також встановлені обставини кримінального правопорушення не оспорює. В судовому засіданні щиро розкаявся та повідомив, що дуже жалкує про вчинене.

За викладених обставин та за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. 
Враховуючи те, що ОСОБА_7 правильно розуміє зміст інкримінованого йому та визнаних ним обставин вчинення кримінального правопорушення та правову кваліфікацію такого кримінального правопорушення і така позиція обвинуваченого є добровільною, суд вважає поза розумним сумнівом доведеною винуватість ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні, а саме у вчиненні за вищевикладених обставин порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання. 
Зокрема, суд приймає до уваги, що обвинувачений скоїв необережний тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем свого проживання та роботи, приймає активну участь у громадському житті, добровільно сплатив внесок на підтримку ЗС України у розмірі 100 000 грн та на підтримку Міжнародного Чеченського Батальйону імені Шейха Мансура у розмірі 50 000 грн, що є вкрай важливим в умовах дії воєнного стану в Україні.
Також суд враховує те, що ОСОБА_7 в судовому засіданні засудив свою протиправну поведінку, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану кримінальним правопорушенням моральну та матеріальну шкоду потерпілим (за виключенням суми страхового відшкодування), намагався мінімізувати негативні наслідки, які настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, одразу після вчинення кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. 
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування моральної та моральної шкоди потерпілим (за виключенням страхового відшкодування), здійснення добровільних внесків на потреби ЗС України, а також молодий вік обвинуваченого.
З урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, всіх даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та конкретних обставин справи, зокрема, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, позиції прокурора, потерпілих та обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України. Враховуючи те, що обвинувачений хоча і вчинив указане кримінальне через свою необережність, однак в результаті його вчинення настали тяжкі наслідки у виді смерті потерпілого, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір покарання у виді позбавлення волі слід призначити ближче до середньої межі визначеної санкцією статті. 

Обґрунтування застосування ст. 75 КК України

У той же час, беручи до уваги особу винного, який є особою раніше не судимою, окрім скоєного за місцем свого проживання та роботи характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував збитки потерпілим від вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, позицію прокурора який зазначає про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 75 КК України слід звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Обґрунтування призначення додаткового покарання

При вирішенні питання щодо наявності підстав для призначення додаткового покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає наступне. 
Судом враховується те, що обвинувачений допустив грубе порушення Правил дорожнього руху внаслідок чого настали тяжкі наслідки.
Зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула людина. Жодне матеріальне відшкодування не зменшує суспільної небезпеки самого факту позбавлення життя.
Суд вважає, що непризначення ОСОБА_7 додаткового покарання, за умови смертельної ДТП, є надмірною м`якістю. Для виправлення винного та безпеки інших учасників дорожнього руху, обвинуваченого необхідно позбавити права керувати транспортними засобами.
Автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки. Право на керування ним є спеціальним правом, яке держава надає громадянину лише за умови безумовного дотримання правил безпеки. Вчинення ДТП із летальним наслідком свідчить про те, що обвинувачений зневажив цією безпекою. Необхідність використання автомобіля у своїй діяльності, не можуть бути поставлені вище за публічний інтерес суспільства у забезпеченні безпеки дорожнього руху та захисті життя громадян.
Позбавлення права керувати транспортними засобами не позбавляє обвинуваченого можливості працювати, утримувати сім`ю іншими способами, які не пов`язані з особистим керуванням автомобілем.
Необхідність забезпечувати сім`ю за допомогою автомобіля, є неспівмірним із тяжкістю наслідків злочину.
Позитивні дані про особу враховані судом при звільненні ОСОБА_7 від основного покарання, на підставі ст. 75 КК України. Повторне використання цих самих пом`якшуючих обставин ще й для не призначення йому додаткового покарання призводить до надмірної м`якості вироку та фактично уникнення відповідальності за специфікою правопорушення.
З огляду на викладене, не дивлячись на визнання вини та щире каяття обвинуваченого, відшкодування завданої шкоди потерпілим, позитивні дані про особу, та сімейні обставини, суд дійшов до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Рішення про відшкодування процесуальних витрат

Процесуальні витрати у справі, пов`язані із залученням експертів, які підтверджуються відповідними довідками, що надані стороною обвинувачення, у загальній сумі 8 914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання слід скасувати. 

Рішення щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження

Долю речових доказів слід вирішити згідно із ч. 9 ст. 100 КПК України. Арешт, як захід забезпечення у кримінальному провадженні, накладений на транспортний засіб марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно із ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2025, слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України,  ОСОБА_7  звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ч.ч. 1, 3 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_7  наступні обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає реальному виконанню.
Початок строку відбування додаткового покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили. 
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання, застосованого на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.04.2026 - скасувати. 
Стягнути з  ОСОБА_7  на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 8 914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. 
Скасувати арешт на автомобіль марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2026.
Речовий доказ: 
- автомобіль марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10.10.2024 належить на праві власності ОСОБА_10 та переданий на відповідальне зберігання згідно із актом прийому-передачі від 14.11.2025 на територію спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту ГУНП в Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Шухевича, 120Д) - повернути за належністю власникові ОСОБА_10 .
- пару взуття чорного кольору, відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 14.11.2025, яке згідно із розпискою 16.12.2025 передано на зберігання ОСОБА_5 , залишити за належністю останній.
- DVD-R диск із відеозаписом, відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 21.11.2025, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. 

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_11