КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2026 року м. Київ справа №640/10450/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в: 
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Центренерго» з позовом, в якому просить: 
визнати протиправною і скасувати постанову НКЦПФР від 22.05.2019 № 241-ДП-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів у вигляді попередження. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 06.02.2024 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення у зв`язку із тим, що ПАТ «Центренерго» на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів» від 16 листопада 2017 року №2210-VIII (далі по тексту - Закон №2210-VIII) привело свій статут у відповідність до вимог законодавства шляхом прийняття нової редакції статуту, затвердженої 30 березня 2018 року та зареєстрованої у встановленому порядку; зазначеним Законом не передбачено, що статут повинен бути приведений у відповідність за період з 01 травня 2018 року по 01 січня 2019 року, а вказано лише кінцеву дату, з урахуванням чого приведення статуту у відповідність до вимог законодавства до вказаної в оскаржуваній постанові дати (01 травня 2018 року) не суперечить положенням законодавства.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем не приведено статут та внутрішні положення у відповідність із положеннями Закону №2210-VIII, а саме: за результатами моніторингу інформації встановлено відсутність повідомлення ПАТ «Центренерго» про те, що воно вважається таким, що здійснювало публічну пропозицію цінних паперів; інформація про перебування цінних паперів ПАТ «Центренерго» у лістингу на день набрання чинності Законом №2210-VIII також відсутня. Станом на дату розгляду справи позивач не усунув зазначені порушення, з урахуванням чого позовні вимоги не підлягають задоволенню. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою від 22 травня 2019 року №241-ДП-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів на підставі пункту 5 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», підпункту 2.1 пункту 2 розділу XVII Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Комісії від 16 жовтня 2012 року №1470, за порушення вимог законодавства щодо цінних паперів застосовано у відношенні ПАТ «Центренерго» санкцію у вигляді попередження.
Зазначена постанова складена за наслідками розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ПАТ «Центренерго», а саме: щодо ПАТ «Центренерго» складено акт про правопорушення на ринку цінних паперів від 18 квітня 2019 року №273-ДП-Е, відповідно до якого за результатами проведеного моніторингу інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що з 01 травня 2018 року по 01 січня 2019 року відсутні записи щодо внесення змін до установчих документів Товариства; таким чином, ПАТ «Центренерго» порушено вимоги пункту 13 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2210-VIII в частині не приведення статуту та внутрішніх положень у відповідність із цим Законом до 01 січня 2019 року; на дату розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів товариство не усунуло вказане правопорушення.
Розпорядженням від 22 травня 2019 року №146-ДП-Е про усунення порушень законодавства про цінні папери ПАТ «Центренерго» у термін до 01 січня 2020 року зобов`язано усунути вищезазначене порушення шляхом приведення статуту та внутрішніх положень у відповідність із Законом №2210-VIII та до 08 січня 2020 року письмово проінформувати про виконання цього розпорядження.
Позивач, вважаючи оскаржуване рішення відповідача протиправним, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначає Закон України від 30.10.1996 № 448/96-ВР «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків» (далі - Закон № 448/96-ВР).
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.
Згідно із статтею 2 цього Закону метою державного регулювання ринку цінних паперів, серед іншого, є дотримання учасниками ринку цінних паперів вимог актів законодавства.
Державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством (частина перша статті 5 Закону № 448/96-ВР).
Відповідно до приписів частини першої статті 7 Закону № 448/96-ВР до основних завдань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, серед іншого, відноситься: захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.
Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого: встановлює порядок розгляду справ про правопорушення на ринку цінних паперів; встановлює вимоги, порядок та стандарти щодо обов`язкового розкриття інформації емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, забезпечує створення інформаційної бази даних про ринок цінних паперів відповідно до чинного законодавства; виконує інші завдання відповідно до закону (п.п. 14-2, 15, 8 частини другої статті 7 Закону № 448/96-ВР).
Порядок та строки розгляду Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів визначається Правилами розгляду справ про порушення вимоги законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 № 1470, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.11.2012 за № 1855/22167 (далі - Правила № 1470).
Згідно пункту 4 Розділу І цих Правил завданням провадження у справах про правопорушення є своєчасне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законодавством, забезпечення виконання винесеного рішення, а також виявлення причин та умов, що сприяють учиненню правопорушень, і запобігання правопорушенням.
У силу пункту 2 Розділу 4 Правил № 1470 уповноваженою особою про вчинення правопорушення складається акт про правопорушення на ринку цінних паперів.
Про дату, час та місце складання акта про правопорушення на ринку цінних паперів особа, щодо якої порушено справу про правопорушення, повідомляється не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати складання акта.
Акт про правопорушення на ринку цінних паперів складається та підписується не пізніше двадцяти робочих днів з дати винесення постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів.
Відповідно до пункту 4 Розділу 4 Правил № 1470 уповноважена особа вирішує питання, передбачені у пункті 1 цього розділу, визначає дату розгляду справи про правопорушення та виносить постанову про це, яку надсилає юридичній особі, щодо якої порушено справу, не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.
Одночасно пунктом 1 розділу 6 Правил № 1470 визначено, що справа про правопорушення щодо юридичної особи розглядається у присутності керівника та/або представника юридичної особи, яка притягується до відповідальності.
Пунктами 1, 3 розділу 7 Правил № 1470 передбачено, що розглянувши справу про правопорушення, уповноважена особа приймає рішення у справі. Рішення уповноваженої особи у справі оформлюється у вигляді постанови.
У справі про правопорушення уповноважена особа приймає одне з таких рішень: 1) про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів; 2) про закриття справи.
Своєю чергою, згідно із пунктом 5 статті 8 Закону № 448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право, зокрема: у разі порушення законодавства про цінні папери та/або про систему накопичувального пенсійного забезпечення виносити попередження, зупиняти на строк до одного року обіг цінних паперів, зупиняти або анулювати дію ліцензій, передбачених статтею 4 цього Закону.
Зі змісту наведеного нормативного регулювання вбачається, що НКЦПФР здійснює відповідне державне регулювання ринку цінних паперів та державний контроль, і, у разі порушення вимог законодавства про цінні папери, Комісія накладає адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції у відношенні до правопорушника.
У справі, що розглядається, судом установлено, що на ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» накладено санкції за правопорушення на ринку цінних паперів у вигляді попередження.
Підставою для притягнення позивача до відповідальності слугували висновки перевірки, відображені в акті від 18.04.2019 № 273-ДП-Е.
Так, в акті від 18.04.2019 № 273-ДП-Е зафіксовано, що за результатами проведеного моніторингу інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що з 01 травня 2018 року по 01 січня 2019 року відсутні записи щодо внесення змін до установчих документів ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО».
Таким чином, уповноважені особи суб`єкта контролю дійшли висновку, що ПАТ «Центренерго» порушено вимоги пункту 13 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210-VIII в частині неприведення статуту та внутрішніх положень у відповідність із цим Законом до 01 січня 2019 року.
Щодо інкримінованого позивачу правопорушення, позивач зазначив, що Товариство на виконання положень пункту 13 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2210-VIII надало суду копію нової редакції Статуту ПАТ «Центренерго», затвердженої 30 березня 2018 року річними загальними зборами ПАТ «Центренерго» згідно протоколу річних загальних зборів від 30 березня 2018 року №1 та опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» від 12 квітня 2018 року.
Згідно з інформацією, розміщеною за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/content/get-documents на сайті Міністерства юстиції України, за наслідками перевірки результату надання адміністративної послуги з державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи відповідно до поданого позивачем опису 18.04.2018 здійснено реєстраційну дію «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».
Однак, слід зазначити, що Порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів визначає Закон №514-VI.
Згідно із положеннями частини першої статті 5 Закону № 514-VI акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства.
Тип акціонерного товариства зазначається у статуті акціонерного товариства.
Згідно із пунктом 13 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210-VIII статути та внутрішні положення підлягають приведенню у відповідність із цим Законом, зокрема: для публічних акціонерних товариств та банків до 1 січня 2019 року.
Відповідно до вимог абзаців 1 та 2 пункту 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2018 року (опублікований у офіційному виданні Голос України від 06.01.2018 № 4, згідно інформації на офіційному веб-порталі https://zakon.rada.gov.ua набрав чинності 06.01.2018), крім: підпункту 13, абзаців другого - сьомого підпункту 29, підпункту 47 пункту 17 розділу І цього Закону, які набирають чинності з 1 травня 2018 року.
Протоколом річних загальних зборів акціонерів ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» № 1 від 30.03.2018 затверджено нову редакцію Статуту ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРЕНЕРГО», у якій зазначено, що тип товариства - публічне акціонерне товариство.
За визначенням, наведеним у пункті 152 частини першої статті 2 Закону № 514-VI, публічне акціонерне товариство - акціонерне товариство, щодо акцій якого здійснено публічну пропозицію та/або акції якого допущені до торгів на фондовій біржі в частині включення до біржового реєстру.
Отже, Закон № 514-VI визначає вичерпний перелік умов, за наявності яких акціонерне товариство вважається публічним, а саме: здійснення публічної пропозиції щодо акцій товариства; допуск акцій до торгів на фондовій біржі в частині включення до біржового реєстру.
Водночас, як стверджує відповідач, ПАТ «Центренерго» не відповідає вимогам встановлених законом до публічних акціонерних товариств, зокрема ним: не здійснено публічну пропозицію цінних паперів, не включено до реєстру акціонерних товариств, акції яких допущені до торгів на фондових біржах в частині включення до біржового реєстру та не перебувало у лістингу на день набрання чинності Законом № 2210-VIII.
Також відповідно до пункту 20.2 Статуту ПАТ «Центренерго», затвердженого Протоколом річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» № 1 від 30.03.2018, наглядова рада має право прийняти рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, надання згоди на вчинення яких виноситься до компетенції Наглядової ради, які можуть вчинятися Товариством протягом не більш як одного року з дати прийняття такого рішення, із зазначенням характеру правочинів та їх граничної сукупної вартості.
Разом з цим з 1 травня 2018 року набрав чинності підпункт 47 пункту 17 розділу І Закону № 2210-VIII, яким частину третю статті 70 Закону № 514-VI викладено у такій редакції: «Якщо на дату проведення загальних зборів приватного акціонерного товариства неможливо визначити, які значні правочини вчинятимуться цим товариством у ході фінансово-господарської діяльності, загальні збори приватного акціонерного товариства (крім банку) можуть прийняти рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, які можуть вчинятися приватним акціонерним товариством протягом не більш як одного року з дати прийняття такого рішення, із зазначенням характеру правочинів та їх граничної сукупної вартості. При цьому залежно від граничної сукупної вартості таких правочинів повинні застосовуватися відповідні положення частини другої цієї статті».
Таким чином, за твердженнями відповідача, Статут ПАТ «Центренерго» не відповідає вимогам частини третьої статті 70 Закону № 514-VI (у редакції Закону №2210-VIII), оскільки прийняти рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів можливо лише загальними зборами приватного акціонерного товариства.
Своєю чергою, згідно із пунктом 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210-VIII до акціонерних товариств, які вважаються такими, що не здійснювали публічної пропозиції акцій, застосовуються вимоги Закону України «Про акціонерні товариства» у частині регулювання діяльності приватних акціонерних товариств.
За таких обставин, НКЦПФР наполягає, що нова редакція Статуту ПАТ «Центренерго», затверджена рішенням у формі Протоколу річних загальних зборів акціонерів № 1 від 30.08.2018, не відповідає вимогам Закону № 2210-VIII, зокрема в частині зазначення типу товариства.
Верховний Суд постановою від 06.02.2024, скасовуючи судові рішення та направляючи на новий судовий розгляд справи, вказав, що встановлення відповідності статуту та внутрішніх положень ПАТ «Центренерго» типу товариства відповідно до критеріїв, визначених Законом № 514-VI (у редакції Закону № 2210-VIII), є основоположним для правильного вирішення справи щодо встановлення наявності/відсутності порушення, зафіксованого у акті № 273-ДП-Е від 18.04.2019, за яке позивача власне і притягнуто до відповідальності на підставі оскаржуваної постанови.
Так, вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. 
Відповідно до вимог пункту 13 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів» від 16.11.2017 № 2210-VIII (далі - Закон № 2210) статути та внутрішні положення підлягають приведенню у відповідність із цим Законом, зокрема: для публічних акціонерних товариств та банків до 1 січня 2019 року.
Відповідно до вимог абзаців 1 та 2 пункту 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210 цей Закон набирає чинності з 1 січня 2018 року, крім: підпункту 13, абзаців другого - сьомого підпункту 29, підпункту 47 пункту 7 розділу І цього Закону, які набирають чинності з 1 травня 2018 року.
Відповідно до вимог частини 5 статті 89 Цивільного кодексу України зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.
Так, за результатом проведеного відповідачем моніторингу інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що з 01.05.2018 по 01.01.2019 відсутні записи щодо внесення змін до установчих документів Товариства.
Таким чином, ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» порушено вимоги пункту 13 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210, в частині не приведення статуту та внутрішніх положень у відповідність із цим Законом до 01.01.2019.
Враховуючи зазначене 10.04.2019 у відношенні ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» було винесено постанову про порушення справи про правопорушення на ринку пінних паперів №14/02/8753. 18.04.2019 у відношенні ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» було складено акт про правопорушення на ринку цінних паперів №273-ДП-Е.
На дату підписання акту Товариство надало пояснення від 17.04.2019 №11/1180 з додатками, зокрема копією статуту, затвердженого річними загальними зборами 30.03.2018.
Відповідно до вказаних пояснень 30.03.2018 річними загальними зборами акціонерів Товариства прийнято рішення, зокрема щодо внесення змін до Статуту Товариства шляхом викладення в новій редакції на підставі необхідності його приведення у відповідність до вимог Закону № 2210, 18.04.2018 забезпечено державну реєстрацію Статуту Товариства. 
Проте вказана обставина не спростовує факт вчинення правопорушення виходячи з такого.
Абзацом третім частини 1 статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що тип акціонерного товариства зазначається у статуті акціонерного товариства. 
Так, 30.03.2018 річними загальними зборами було затверджено нову редакцію статуту Публічного акціонерного товариства ''ЦЕНТРЕНЕРГО".
Відповідно до п. 15-2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» в редакції Закону № 2210) публічне акціонерне товариство - акціонерне товариство, щодо акцій якого здійснено публічну пропозицію та/або акції якого допущені до торгів на фондовій біржі в частині включення до біржового реєстру.
Згідно з п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210 всі емітенти (крім інститутів спільного інвестування), що здійснювали публічне розміщення цінних паперів до дня набрання чинності цим Законом, вважаються такими, що не здійснювали публічної пропозиції цінних паперів, крім тих емітентів, які оприлюднили повідомлення про те, що вони вважаються такими, що здійснювали публічну пропозицію цінних паперів, у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. 
Відповідно до п. 2 Порядку оприлюднення повідомлення емітентами цінних паперів про те, що вони вважаються такими, що здійснювали публічну пропозицію цінних паперів, затвердженого рішенням Комісії від 13.02.2018 № 75 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 березня 2018 р. за № 296/31748, оприлюднення Повідомлення здійснюється шляхом розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів на веб-сайті www.stockmarket.gov.uа , на власному веб-сайті та подання до Комісії.
Так, відповідачем за результатами моніторингу інформації встановлено відсутність повідомлення ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» про те, що воно вважається таким, що здійснювало публічну пропозицію цінних паперів.
Згідно з п. 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210 емітенти, цінні папери яких перебувають у лістингу на день набрання чинності цим Законом, вважаються такими, що здійснили публічну пропозицію цінних паперів.
Інформація про перебування цінних паперів ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» у лістингу на день набрання чинності Законом № 2210 також відсутня.
Згідно з п. 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210 до акціонерних товариств, які вважаються такими, що не здійснювали публічної пропозиції акцій, застосовуються вимоги Закону України "Про акціонерні товариства" в частині регулювання діяльності приватних акціонерних товариств.
Таким чином, відповідач правомірно дійшов висновку, що ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» порушено вимоги пункту 13 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2210, в частині не приведення статуту та внутрішніх положень у відповідність із цим Законом.
На дату розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів товариство не усунуло вищезазначене правопорушення.
Відповідно до пункту 5 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право у разі порушення законодавства про цінні папери, нормативних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виносити попередження.
Згідно пункту 3 розділу III Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Комісії від 16.10.2012 №1470, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.11.2012 р. за №1855/22167, уповноважена особа Комісії розглядає справу про правопорушення та виносить рішення за справою у точній відповідності із законодавством та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Таким чином, відповідачем правомірно прийнято 22.05.2019 постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №241-ДП-Е, якою за порушення вимог законодавства щодо цінних паперів застосовано у відношенні ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» санкцію у вигляді попередження.
Доводи позивача, які зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. 
З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.