Дата документу  Справа № 337/1695/26 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 337/1695/26 Головуючий в 1 інстанції Кучерук І.Г. 
Провадження № 33/807/836/26 Доповідач у 2-й інстанції - Солодовніков Р.С.

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року           м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Солодовніков Р.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Серебрянникова Дениса Валерійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Серебрянникова Дениса Валерійовича на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2026 року, -
в с т а н о в и в :
1. Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір.
Згідно з оскаржуваною постановою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 12.02.2026 о 19-19 годині у м. Запоріжжя по вул. Василя Сергієнка на перехресті з вул. Сорочинська керував транспортним засобом Geely MK Cross, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР).
2. Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник Серебрянников Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що:
-матеріали справи не містять відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який би відображав відомості про безпосереднє вчинення правопорушення, фіксацію зупинки чи процедуру направлення, а відображають запис процесуальних дій у кабінеті, тому не може бути прийнятий судом як доказ;
-судом першої інстанції не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 10.03.2026 о 12:23:26, хоча подія правопорушення та виявлення ознак сп`яніння були виявлені 12.02.2026, що є порушенням ст. 254 КУпАП;
-з моменту фіксації підстав до моменту проведення огляду минуло 3 год. 31 хв., а відповідно до п. 9 Інструкції МВС та МОЗ України №1452/735, поліцейський забезпечує доставку особи до закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав;
-судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні письмове направлення поліції на медичний огляд та акт медичного огляду, які є обов`язковими;
- ОСОБА_1 не було вручено під розписку примірник висновку №410 безпосередньо після його складання;
-в медичному закладі було проведено виключно швидкий (імунохроматографічний) скринінг-тест сечі, проте ОСОБА_1 після перебування в полоні, де зазнав тортур, має діагноз комплексного посттравматичного стресового розладу (кПТСР) та за призначенням лікаря приймає антидепресант Сертралін (Золофт), інструкція якого вимагає обов`язкового проведення уточню вальних тестів методом газової хроматографії/мас-спектрометрії, однак медичний заклад такого підтвердження не проводив, а тому висновок є недійсним. Водій вжив ліки після факту зупинки автомобіля та скоєння ДТП у надмірній кількості, перебуваючи в стані найсильнішої панічної атаки через ретравматизацію полоном.
3. Позиції учасників.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Серебрянников Д.В., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.
4. Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Серебрянникова Д.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши її доводи і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суддя суду першої інстанції не звернув увагу на істотні обставини справи.
Так, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність належного обґрунтування висновку судді районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що, вочевидь, не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.
Суд першої інстанції поклав в основу свого рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 611206 від 10.03.2026; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №410 від 12.02.2026, відповідно до якого перебуває у стані наркотичного сп`яніння (метамфетамін), з результатами ОСОБА_1 ознайомлений; протокол огляду місця ДТП від 12.02.2026 за участю ОСОБА_1 , яким підтверджено факт ДТП, після якого проводився медичний огляд; схему місця ДТП від 12.02.2026; фототаблицю з місця ДТП; пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які додані до матеріалів справи.
Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції такий висновок суду вважає необґрунтованим, оскільки він не підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та вважає його передчасним і таким, що зроблений на підставі неповного з`ясування обставин справи та неповноти судового розгляду.
Суддею першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не вжито належних достатніх заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Однак, з таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд не може погодитися у зв`язку з наступним.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння, в тому числі й наркотичного, визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція №1452/735).
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до змісту п.п. 6-9 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Проте під час апеляційного перегляду справи встановлено порушення наведених вимог законодавства при проведенні огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.
Так, в матеріалах справи міститься висновок №410 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.02.2026, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (метамфетамін) сп`яніння.
З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення у графі 14 «з протоколом не згоден, наркотичні речовини не вживав».
Разом з тим, матеріали справи не містять даних щодо проведення лікарем підтверджуючого дослідження із застосуванням газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї, яке згідно положень даного підзаконного нормативно правового акта є обов`язковим.
Факт не проведення підтверджуючого лабораторного дослідження також підтверджується листом КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради № 2268-н від 29.05.2026, долученим захисником - адвокатом Серебрянниковим Д.В. до матеріалів справи, оскільки в закладах охорони здоров`я Запорізької області обладнання для хромато-мас-спектрометрії відсутні, лабораторні дослідження сечі проводяться методом тонкошарової хроматографії за методикою затверджених Стандартів операційних процедур.
Отже, апеляційним судом встановлено, що під час огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури та видано висновок про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння без проведення підтверджуючого дослідження.
Відповідно до п.21 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Отже, оформлений за результатами проведення такого огляду ОСОБА_1 висновок лікаря складено без дотримання регламентованої законом процедури, а тому в силу положень п.21 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 такий висновок вважається недійсним.
Відтак, доводи апеляційної скарги про порушення встановленого закону порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння та про недопустимість такого доказу, як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України) (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вказані обставини суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Отже, з огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому її слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Серебрянникова Дениса Валерійовича залишити без задоволення.
Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду Р.С. Солодовніков