П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/1369/26	

Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Терлецького Д.С., 
суддів Вербицької Н.В., Димерлія О.О., 
при секретарі Бродецькій Т.В.,
за участі - представника відповідача Єгорової Ольги Петрівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:
Рух справи
12.02.2026р. товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» (далі – ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» або позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 20.01.2026р. №78-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» (код за ЄДРПОУ 33682479)» (далі – Наказ № 78-п).
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу 03.02.2026р. надійшов лист від 21.01.2026р. № 854/6/14-29-23-07, яким було повідомлено про проведення з 23.02.2026р. документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі Наказу №78-п у зв`язку з неподанням документації з трансфертного ціноутворення щодо здійснених контрольованих операцій за звітний 2015р. після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 06.05.2025р. №727314292323 (узгоджено 07.11.2025).
У позові стверджувалось, що Наказ № 78-п є протиправним, оскільки відповідно до наказів від 09.07.2025р. №934-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕРІДАН КОМЕРЦ» (код за ЄДРПОУ 33682479)» та від 10.07.2025р. №943-п «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 09.07.2025 №934-п» проводиться документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій з контрагентами-нерезидентами NIBULON S.A. (Швейцарія) та AGROIL РТЕ. LTD. (Сінгапур) у 2015 р. 
У межах документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган запитував й документацію з трансфертного ціноутворення за 2015р., оскільки ця документація є предметом виїзної перевірки. Перевірка питання надання/ненадання документації з трансфертного ціноутворення щодо здійснених контрольованих операцій за звітний 2015р. здійснюється і має фіксуватися в межах документальної позапланової виїзної перевірки позивача за наказами від 09.07.2025 №934 п та від 10.07.2025 №943-п, оскільки відповідні запити щодо надання документації з трансфертного ціноутворення здійснюються саме у межах цієї перевірки, а не шляхом ініціювання нової позапланової невиїзної перевірки платника податків з цього окремого питання.
Одночасно з позовною заявою позивач подав до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом зупинення дії Наказу № 78-п.
У відзиві на позовну заяву Головне управління ДПС у Миколаївській області заперечило проти позову і просило у його задоволенні відмовити у повному обсязі. На обґрунтування вказано, що відповідно до пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України (далі – ПК України) документація з трансфертного ціноутворення є формою звітності для контролю з питань трансфертного ціноутворення, за неподання або несвоєчасне подання якої ПК України передбачена відповідальність. Водночас сплата фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов`язку подання документації з трансфертного ціноутворення. Таким чином, ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ», яке на надало документацію з трансферного ціноутворення за 2015р. на запит контролюючого органу від 17.10.2024р. №31301/6/99-00-23-02-01-06, порушило вимоги статті 39 ПК України. 
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, Головне управління ДПС у Миколаївській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 06.05.2025р. №727314292323 (форма «ПС»), яким визначило штрафну санкцію за неподання документації з трансферного ціноутворення за звітний 2015р. на загальну суму 243 600,00 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.06.2025р. у справі №400/5177/25, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025р., ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» відмовлено у задоволені позовних вимог про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 06.05.2025р. №727314292323 (форма «ПС»). Незважаючи на це, ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» не надав контролюючому органу документацію з трансферного ціноутворення щодо здійснених контрольованих операцій за 2015р. У зв`язку з цим Головне управління ДПС у Миколаївській області прийняло Наказ № 78-п. 
Миколаївський окружний адміністративний суд відмовив у забезпеченні позову ухвалою від 13.02.2026р.
Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) ухвалою від 16.02.2026р. 
Миколаївський окружний адміністративний суд передав заяву позивача від 19.02.2026р. про відвід судді у справі №400/1369/26 для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 40 КАС України, та розгляду заяви про відвід судді ухвалою від 20.02.2026р.
Миколаївський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви позивача про відвід судді Ярощука В.Г. від розгляду адміністративної справи №400/1369/26 ухвалою від 23.02.2026р.
Миколаївський окружний адміністративний суд залишив без задоволення клопотання позивача від 19.02.2026р. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження ухвалою від 23.02.2026р.
Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 07.04.2026р. відмовив у задоволенні позовних вимог повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» звернулося з апеляційною скаргою до П`ятого апеляційного адміністративного суду, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
П`ятий апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження у справі ухвалою від 07.05.2026р.
П`ятий апеляційний адміністративний суд призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні ухвалою від 12.06.2026р.

Обставини справи 
На підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 07.07.2025р. №906-п «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» (код за ЄДРПОУ 33682479)» контролюючий орган провів документальну позапланову виїзну перевірку з 18.07.2025р. тривалістю 18 місяців за період діяльності з 01.01.2015р. по 31.12.2025р. з метою дотримання платником податку принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій з контрагентами-нерезидентами за звітний 2015р.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 09.07.2025р. № 934-п «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» (код за ЄДРПОУ 33682479)» (зі змінами згідно з наказу від 10.07.2025 №943-п) контролюючий орган провів документальну позапланову виїзну перевірку з 14.07.2025р. тривалістю 18 місяців за період його діяльності з 01.01.2015р. по 31.12.2025р. з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій з контрагентами-нерезидентами за звітний 2015 р.
Водночас з 13.03.2025р. по 19.03.2025р. Головне управління ДПС у Миколаївській області провело документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог підпункту 39.4.4 пункту 39.4 статті 39 ПК України у зв`язку з неподанням документації з трансфертного ціноутворення за 2015р., результати якої оформлені актом від 26.03.2025р. № 3974/14-29-23-20/33682479.
Вищенаведеним актом перевірки встановлення порушення позивачем підпункту 39.4.4 пункту 39.4 статті 39 ПК України, а саме: неподання платником податків документації з трансфертного ціноутворення за 2015 р.
На підставі цього акта відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.05.2025р. №7273/42923293, яким застосовано штрафні санкції у сумі 243 600,00 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.06.2025р. у справі №400/5177/25, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025р., в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.05.2025р. № 7273/42923293 відмовлено.
У преамбулі Наказу № 78-п зазначено, що він прийнятий на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.15 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у зв`язку з неподанням позивачем документації з трансферного ціноутворення щодо здійснення контрольованих операцій за звітний 2015р. на запит ДПС України від 17.10.2024р. №31301/6/99-00-23-02-01-06 після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу, відповідно до вимог підпункту 39.4.4 пункту 39.4 статті 39 ПК України, з урахуванням пункту 120.3 статті 120 ПК України.
Згідно з пунктом 1 Наказу № 78-п наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України у зв`язку з неподанням документації з трансфертного ціноутворення щодо здійснених контрольованих операцій за звітний 2015 рік після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім день граничного строку сплати штрафу за ППР від 06.05.2025р. №727314292323 (узгоджено 07.11.2025), з 23.02.2026 тривалістю 5 робочих днів.

Оцінка суду першої інстанції
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов таких висновків.
У разі неподання платником податків документації з трансферного ціноутворення, контролюючий орган має право провести документальну позапланову перевірку такого платника податків. Водночас проведення контролюючим органом в той же період перевірки платника податків з питань дотримання ним принципу «витягнутої руки» не перешкоджає проведенню такої позапланової перевірки.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.06.2025р. у справі №400/5177/25, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025р., в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового рішення-повідомлення від 06.05.2025р. №7273/42923293 відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025р. у справі №400/5177/25, яка враховуючи частину п`яту статті 78 КАС України має преюдиціальне значення при вирішенні цієї справи, встановлено, що ДПС України листом від 17.10.2024р. №31301/6/99-00-23-02-01-06 на адресу позивача направлено запит щодо надання документації з трансфертного ціноутворення про контрольовані операції, здійснені з компаніями-нерезидентами, згідно з поданими звітами про КО за 2015р. Однак позивач не надав відповідь у встановлений строк на підставі чого Головне управління ДПС у Миколаївській області прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.05.2025р. №7273/42923293 про застосування до позивача штрафної санкції у сумі 243 600,00 грн.
У подальшому листом від 18.12.2025р. №132 позивач відмовив контролюючому органу у наданні документації з трансфертного ціноутворення про контрольовані операції, здійснені з компаніями-нерезидентами, за 2015 р.
Отже, у відповідача були правові підстави для призначення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України у зв`язку з неподанням документації з трансфертного ціноутворення щодо здійснених контрольованих операцій за звітний 2015 р.
Призначенні наказами Головного управління ДПС у Миколаївській області від 07.07.2025р. №906-п і від 09.07.2025р. №934-п документальні позапланові виїзні перевірки з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» відповідно до підпункту 39.5.2.26 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 ПК України не є перешкодою у проведенні позапланової документальної перевірки, призначеної Наказом № 78-п.

Доводи апеляційної скарги 
Скаржник твердить, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права.
На обґрунтування вимог, викладених в апеляційні скарзі, скаржник вказує таке.
Одночасно з поданням позову ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» подало до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову, в якій просило до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі забезпечити позов ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ», шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.
Миколаївський окружний адміністративний суд відмовив у забезпеченні позову ухвалою від 13.02.2026р.
В апеляційній скарзі скаржник наводить доводи й міркування, які мають засвідчити, що суд першої інстанції у такий спосіб продемонстрував упередженість до позивача та до справи.
З огляду на це 20.02.2026р. до Миколаївського окружного адміністративного суду подано заяву від 19.02.2026р. про відвід судді Ярощука В.Г. від розгляду справи №400/1369/26, у задоволенні якої ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.02.2026р. було відмовлено.
Позивач вважає зазначену відмову у відводі необґрунтованою та такою, що напряму вплинула на результат розгляду справи по суті.
19.02.2026р. подано клопотання про розгляд справи №400/1369/26 за правилами загального позовного провадження. 23.02.2026р. Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення без задоволення клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Розгляд судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження цієї справи призвів до порушення зазначених норм процесуального права та процесуальних прав позивача.
Суд першої інстанції при постановленні рішення не застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню.
Перевірка питання надання/ненадання документації з трансфертного ціноутворення щодо здійснених контрольованих операцій за звітний 2015р. здійснюється і має фіксуватися в межах документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» за наказами від 09.07.2025р. №934-п та від 10.07.2025р. №943-п, оскільки відповідні запити щодо надання документації з трансфертного ціноутворення здійснюються саме в межах цієї перевірки, а не шляхом ініціювання нової позапланової невиїзної перевірки платника податків з цього окремого питання.
Відповідні висновки за результатами виїзної перевірки за актом перевірки від 01.04.2026р. №4565/14-29-23-20/33682479 зроблені на підставі такої документації, яка вже була в розпорядженні контролюючого органу, що свідчить про протиправність та штучність позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України, у зв`язку з неподанням документації з трансфертного ціноутворення щодо здійснених контрольованих операцій за звітний 2015р. після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу, на підставі якого прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення.

Позиція відповідача у справі на заявлену апеляційну скаргу
Відповідач, належно повідомлений про розгляд цієї справи, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні повністю.

Джерела права та оцінка суду апеляційної інстанції
За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і правильність застосування норм матеріального і процесуального права, суд у складі колегії суддів дійшов таких висновків.
Щодо тверджень про те, що суд першої інстанції, який відмовив у забезпеченні позову ухвалою від 13.02.2026р., у такий спосіб продемонстрував упередженість до позивача та до справи.
Згідно з частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову відповідно до частини другої статті 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до частини другої 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Суд у складі колегії суддів вважає за підставне вказати на правовий висновок Верховного Суду, викладений постанові від 11.03.2026 р. у справі № 380/12281/25 за яким, «…інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб – позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
…
Слід також зауважити на тому, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки така є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не може вирішуватись під час розгляду заяви про забезпечення позову». 
Суд у складі колегії суддів погоджується у цьому зв`язку з висновками суду першої інстанції, викладеними в ухвалі від 13.02.2026р. Суд першої інстанції, серед іншого вказав, що задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб, який просив позивач, унеможливить реалізацію Наказу №78-п безвідносно до вирішення судом справи у спорі про визнання протиправним та скасування Наказу №78-п.
Щодо тверджень про те, що відмова у відводі судді Ярощуку В.Г. є необґрунтованою та такою, що напряму вплинула на результат розгляду справи по суті.
За результатами аналізу заяви від 19.02.2026р. про відвід судді Ярощука В.Г. від розгляду справи № 400/1369/26 суд у складі колегії суддів вказує, що як підстава для відводу була визначена саме незгода з процесуальним рішенням судді, а саме постановленням суддею Ярощуком В.Г. ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України.
Згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
З огляду на це суд у складі колегії суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують того, що заява про відвід судді Ярощука В.Г. від розгляду справи №400/1369/26 зумовлена незгодою з процесуальним рішенням судді. 
В апеляційній скарзі не наведені доводи та докази, які засвідчують обґрунтовані сумніви в об`єктивності судді Ярощука В.Г. або його упередженості.
Щодо тверджень про те, що розгляд судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження цієї справи призвів до порушення зазначених норм процесуального права та процесуальних прав позивача.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених КАС України.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин
Відповідно до частини першої статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно з частиною другою статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи
Відповідно до частини третьої статті 12 КАС України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з частиною четвертою статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених КАС України;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;
6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених КАС України;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;
6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 КАС України.
За результатами аналізу наведених нормативних приписів суд у складі колегії вказує, що справа у спорі про визнання протиправним та скасування наказу контролюючого органу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не належить до справ, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження або не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд у складі колегії суддів погоджується з правовою оцінкою суду першої інстанції, яка надана клопотанню представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження в ухвалі від 23.02.2026 р. про залишення клопотання без задоволення. 
Суд у складі колегії суддів також звертає увагу, що в апеляційній скарзі не вказано, які саме докази потребували окремих пояснень представника позивача та заперечень відповідача, які причини зумовлювали надання таких пояснень саме у порядку загального провадження.
Щодо тверджень про те, що суд першої інстанції при постановленні рішення не застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню.
На обґрунтування вказаного твердження в апеляційній скарзі, серед іншого, вказано, що за умови призначення та проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.14, 78.1.16 пункту 78.1. статті 78 ПК України автоматично предметом перевірки є документація з трансфертного ціноутворення, тож хоча підстава для перевірки, передбачена підпунктом 78.1.15 пункту 78.1. статті 78 ПК України є окремою, вона входить до обсягу перевірки за підпунктом 78.1.14, 78.1.16 пункту 78.1. статті 78 ПК України.
Проведення перевірки з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» згідно з підпунктом 39.5.2.6 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 ПК України не перешкоджає проведенню перевірок, визначених статтею 75 ПК України.
Відповідно до абзацу першого пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові; позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з абзацом першим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків
Документальна позапланова перевірка відповідно да абзацу п`ятого підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених ПК України.
Суд у складі колегії суддів зазначає, що у пункті 78.1. статті 78 ПК України визначені окремі підстави для здійснення документальної позапланової перевірки, кожна з яких має окреме значення і засвідчує своїм змістом самостійний предмет перевірки. 
Так, відповідно до підпункту 78.1.14 пункту 78.1. статті 78 ПК України – у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 ПК України.
Відповідно до підпункту 78.1.15 пункту 78.1. статті 78 ПК України – неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції, повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, звіту в розрізі країн міжнародної групи компаній, глобальної документації (майстер-файлу) та/або документації з трансфертного ціноутворення.
Відповідно до підпункту 78.1.16 пункту 78.1. статті 78 ПК України – отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 ПК України. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення.
За результатами аналізу наведених нормативних приписів суд у складі колегії суддів не вбачає підстав погодитися з викладеним в апеляційні скарзі твердженням про те, що хоча підстава для перевірки, передбачена підпунктом 78.1.15 пункту 78.1. статті 78 ПК України є окремою, вона входить до обсягу перевірки за підпунктом 78.1.14, 78.1.16 пункту 78.1. статті 78 ПК України. 
З огляду на це суд у складі колегії суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі твердження, що висновки в акті перевірки від 01.04.2026р. №4565/14-29-23-20/33682479 зроблені на підставі такої документації, яка вже була в розпорядженні контролюючого органу, що свідчить про протиправність та штучність позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ», на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.05.2025р. №7273/42923293, не узгоджуються з чинним нормативним регулюванням та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2025р. у справі №400/5177/25.
Зважаючи на неподання позивачем документації з трансферного ціноутворення щодо здійснення контрольованих операцій за звітний 2015р. і відповідно до встановлених у справі обставин, суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ Головного управління ДПС у Миколаївській області від 20.01.2026р. №78-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» (код за ЄДРПОУ 33682479)» є правомірним.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Здійснивши в межах, визначених статтею 308 КАС України, апеляційний перегляд цієї справи, суд у складі колегії суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права.
Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні фактичних обставин, норм матеріального й процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду та відповідно до статті 139 КАС України, розподіл судових витрат зміні не підлягає.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України.

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальність «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 р. у справі №400/1369/26 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до статті 325 КАС України набирає законної сили з дати її ухвалення.
Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, які визначені у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.С.Терлецький

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: О.О.Димерлій