Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/90/26
Провадження №3-зв/542/1/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді - Афанасьєвої Ю.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Чиж Л.О.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Яковлєва А.В.,
прокурора – Копитця О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари заяву захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Яковлєва А.В. про відвід судді Новосанжарського районного суду Полтавської області Гринь О.О. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебувають матеріали справи про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.
07 липня 2026 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Яковлєв А.В. подав заяву про відвід судді Новосанжарського районного суду Полтавської області Гринь О.О. від розгляду справи №542/90/26, обґрунтовану наступними обставинами.
Вказує, що заява ґрунтується на обставинах, які виникли під час судового засідання 03 липня 2026 року та які дають стороні захисту обґрунтовані підстави сумніватися у неупередженості головуючої судді Гринь О.О. при подальшому розгляді справи.
Так зазначає, що 29 червня 2026 року він подав через підсистему «Електронний суд» заяву про вступ у справу як захисника Супруна Г.І. та просив внести відомості про нього як захисника до матеріалів справи та забезпечити доступ до електронної справи №542/90/26 в його Електронному кабінеті користувача ЄСІТС.
Того ж дня, 29 червня 2026 року, ним була подана окрема заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та оцифрування документів, які містяться на паперових носіях. У цій заяві прямо зазначено, що для належного здійснення захисту необхідний доступ до всіх матеріалів справи, включно з матеріалами, які перебувають у суді на паперових носіях і не відображені в електронній справі.
Технічний доступ до електронної справи було відкрито захиснику лише з обіду 30 червня 2026 року. При цьому такий доступ не охоплював усіх матеріалів справи. Матеріали відображалися в Електронному кабінеті частинами та в різний час, у тому числі 01 та 02 липня 2026 року. Із п`яти томів матеріалів справи захиснику фактично були доступні лише два томи.
У зв`язку з цим захисник звертався до працівників суду та до служби технічної підтримки, намагаючись з`ясувати причину відсутності повного доступу. Час відкриття доступу та час відображення окремих матеріалів об`єктивно зафіксовані в підсистемі «Електронний суд».
02 липня 2026 року ним через підсистему «Електронний суд» була подана заява про невиконання заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та необхідність невідкладного оцифрування паперових матеріалів справи. У ній зазначалося, що відкритий доступ не забезпечує фактичної можливості ознайомитися з матеріалами, оскільки електронна справа не містить матеріалів, на підставі яких складено протоколи та здійснюється розгляд справи.
Крім того, 01 липня 2026 року та в ніч на 02 липня 2026 року відбулася масована атака на м. Київ, де він здійснює адвокатську діяльність, і це об`єктивно скорочувало реальний час для роботи з матеріалами.
Саме з цих причин у судовому засіданні 03 липня 2026 року було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, підставою якого було відсутність реальної можливості ознайомитися з усіма матеріалами справи та підготувати повну позицію захисту.
Суд оголосив перерву для з`ясування, чи всі документи приєднані до матеріалів справи в електронному вигляді та після перевірки суд встановив, і це зафіксовано у протоколі (запис № 18, 08:31:56), що томи з 3 по 5 не були приєднані до обліково-статистичної картки, що об`єднана до даної справи, тому захисник не зміг ознайомитися зі справою.
Таким чином, у судовому засіданні було підтверджено саме той факт, на який він посилався. Отже, він не мав доступу до всіх матеріалів справи не через власну бездіяльність, а через технічну організацію матеріалів об`єднаної справи в суді. Держава в особі суду не створила захиснику умов для участі у справі, хоча він вчинив усі розумні та своєчасні заходи для ознайомлення.
Крім того вказує, що незважаючи на встановлені самим судом обставини, при мотивуванні процесуального рішення (запис № 23, 08:41:10) суд поклав негативну оцінку ситуації на захисника.
Суд зазначив, що захисник вступив у справу 29.06.2026 та подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, що «цього ж дня йому був наданий доступ до матеріалів справи», що судове засідання 29.06.2026 було відкладено з метою надання часу для ознайомлення, що про проблему з доступом «повідомлено ним лише 02.07.2026 близько 17 год», що томи 3, 4 та 5, з якими захисник не зміг ознайомитись, «містять протоколи за аналогічні правопорушення та ідентичні тим, із яким захист ознайомився», що відсутні «жодні докази того, що обстріл міста Києва 1 та 2 липня був перешкодою для виконання ним професійних обов`язків, оскільки такий обстріл не зупинив роботу установ», і дійшов висновку, що «клопотання про відкладення містить ознаки зловживання процесуальними та затягування розгляду справи».
Вказує, що така оцінка не відповідає фактичним обставинам, встановленим самим судом у цьому ж засіданні. Якщо суд встановив, що частина томів була приєднана до іншої обліково- статистичної картки об`єднаної справи і саме тому захисник не мав доступу до таких матеріалів в кабінеті користувача електронного суду зміг ознайомитися з матеріалами, то суд не мав підстав формувати висновок про недобросовісність захисника, зловживання процесуальними правами або затягування розгляду справи.
Фактично в одній і тій самій процесуальній ситуації суд одночасно визнав об`єктивну неможливість ознайомлення захисника з матеріалами справи і висловив негативну оцінку поведінки захисника як такої, що нібито має ознаки зловживання. Саме ця суперечність є ключовою підставою для заявлення відводу.
Крім того, твердження суду про те, що доступ до матеріалів справи був наданий захиснику того ж дня, 29 червня 2026 року, не підтверджується даними підсистеми «Електронний суд». Доступ було технічно відкрито лише з 30 червня 2026 року і лише до частини матеріалів. В Електронному суді чітко зафіксовано, кому, коли і які матеріали були відкриті. Суд, маючи можливість перевірити ці об`єктивні дані, натомість поклав в основу негативної оцінки поведінки захисника фактичні твердження, які цими даними спростовуються.
Підставою для відводу є мотиви та висловлювання суду, які свідчать про попередньо сформовану негативну оцінку поведінки захисника і фактичне перекладення на сторону захисту відповідальності за неналежну організацію доступу до матеріалів справи.
Також вказує, що окремо викликає обґрунтований сумнів у неупередженості висновок суду про те, що томи 3, 4 та 5, з якими захисник не зміг ознайомитися, містять протоколи за аналогічні правопорушення та є ідентичними тим матеріалам, з якими захист уже ознайомився. Суд у такий спосіб наперед оцінив зміст недосліджених захистом матеріалів як аналогічний та ідентичний.
Захист не може погодитися з підходом, за якого суд, не надавши стороні захисту реальної можливості ознайомитися з усіма матеріалами, одночасно робить висновок, що ці матеріали нібито не мають самостійного значення. Саме сторона захисту має право самостійно оцінити кожен том, кожен протокол, кожен додаток, кожне пояснення і визначити їх значення для правової позиції.
Так само суд висловився, що обстріл міста Києва 01 та 02 липня 2026 року не був перешкодою для виконання захисником професійних обов`язків, оскільки робота установ не була зупинена, а захисник не надав доказів індивідуального впливу обстрілу на нього.
Однак основною підставою клопотання про відкладення була передусім відсутність повного доступу до матеріалів справи, і ця обставина була підтверджена самим судом. Оцінка загальновідомої безпекової ситуації як обставини, що не має значення без окремих доказів індивідуального впливу, у поєднанні з висновком про ознаки зловживання процесуальними правами, створює враження, що суд не розглядав обставини в їх сукупності, а шукав підстави для негативної оцінки поведінки захисника.
Крім того, суд у цьому ж засіданні висловив намір задовольнити клопотання про відкладення лише після допиту особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідків, які з`явилися в судове засідання. Такий підхід означав би проведення процесуальних дій по суті до того, як захист отримав реальну можливість ознайомитися з усіма матеріалами справи і підготувати позицію щодо допиту свідків.
Це особливо істотно у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, де показання свідків можуть мати безпосереднє значення для встановлення наявності або відсутності реального конфлікту інтересів, приватного інтересу, системності виплат, характеру службових відносин та інших обставин, що мають значення для захисту.
Таким чином, зазначає, що поведінка та висловлювання суду в засіданні 03 липня 2026 року створили для сторони захисту обґрунтоване враження, що суд уже сформував негативне ставлення до правової позиції сторони захисту.
Зазначає, що у цій справі підстави для сумніву виникли саме через поведінку та висловлювання суду в конкретному судовому засіданні. Суд вийшов за межі необхідного для вирішення цього клопотання і надав негативну характеристику поведінці захисника, хоча в цьому ж засіданні було встановлено, що захисник не зміг ознайомитися з частиною матеріалів через їх приєднання до іншої обліково-статистичної картки.
Та вказує, що для сторони захисту це створює обґрунтований сумнів у безсторонності суду як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критерієм. Тобто йдеться про необхідність усунути обґрунтований сумнів у безсторонності суду. З огляду на викладене, вважає, що існують обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості судді Гринь О.О. при подальшому розгляді справи № 542/90/26.
У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Яковлєв А.В., підтримував подану ним заяву, з наведених у ній підстав, просив її задовольнити.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заяву захисника – адвоката Яковлєва А.В. про відвід судді Гринь О.О. підтримував, просили її задовольнити.
Прокурор Копитець О.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Яковлєва А.В. про відвід судді Гринь О.О., посилаючись на те, що така заява є необґрунтованою та є способом затягування строків розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки суддею Гринь О.О. не надавалась оцінка доказів, а адвокатом Яковлєвим А.В. було надано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому захисник посилається на матеріали справи, що свідчить про те, що він ознайомлений з матеріалами справи. 
Суддя Гринь О.О. в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про проведення судового засідання без її участі.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Ткачов В.В., в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання. 
Суд, розглянувши заяву захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Яковлєв А.В., про відвід судді Гринь О.О. у справі № 542/90/26 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , дійшов таких висновків. 
При розгляді вказаної заяви про відвід судді суд приймає до уваги те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.
Водночас Рада суддів України у рішенні № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства, може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Водночас, згідно з ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Отже суд застосовує принцип аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального та керується положеннями КПК України.
Згідно з ч. 2, 5 ст. 80 КПК України відвід може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим у розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.
Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи, відповідно до закону, з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі, виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що, відповідно до закону, суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи, або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Розглядаючи заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він невмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для відводу судді, суддя виходить з того, що безсторонність суду оцінюється за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм має бути встановлено наявність особистої упередженості судді щодо учасника справи або результату її розгляду. За об`єктивним критерієм підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які для стороннього, розсудливого та поінформованого спостерігача могли б створити обґрунтовані сумніви в безсторонності судді.
Узагальнюючи підстави для відводу судді Гринь О.О., викладені адвокатом Яковлєвим А.В. в заяві про відвід, ними стали поведінка та висловлення суду в засіданні 03.07.2026 року при розгляді клопотання захисника про відкладення розгляду справи, заявленого через відсутність реальної можливості ознайомитися з усіма матеріалами справи та необхідністю підготувати повну правову позицію. При цьому суд одночасно визнав об`єктивну неможливість ознайомлення захисника з матеріалами справи і висловив негативну оцінку поведінки захисника як такої, що нібито має ознаки зловживання та затягування розгляду справи. Що створило для сторони захисту враження, що суд уже сформував негативне ставлення до правової позиції сторони захисту та подальші клопотання та заперечення захисту можуть сприйматися судом не як реалізація права на захист, а крізь вже сформовану позицію суду. А також те, що суд наперед оцінив зміст недосліджених захистом матеріалів.
Так, в даному випадку в судовому засіданні 03.07.2026 року при розгляді справи № 542/90/26 судом вирішувалось клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Яковлєва А.В. про відкладення розгляду справи, яке було обгрунтовано тим, що у захисника була відсутня реальна можливість ознайомитися з усіма матеріалами справи та необхідністю підготувати повну правову позицію. 
Так слід зазначити, що розгляд та вирішення клопотань учасників судового засідання є повноваженнями судді, який розглядає справу, є його процесуальною діяльністю. Зокрема й вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для відкладення розгляду справи належать до дискреційних процесуальних повноважень суду. Те чи інше рішення судді по розгляду клопотання учасника судового засідання не упереджує кінцевого рішення судді. Тому таке рішення судді, прийняте в рамках його повноважень, не дає підстав для твердження про упередженість та необ`єктивність судді.
Незгода же учасника провадження із такими процесуальними рішеннями чи діями не свідчить про особисту заінтересованість судді, його упередженість чи необ`єктивність та не може бути підставою для його відводу. А може бути предметом перевірки у передбаченому законом порядку разом із остаточним рішенням у справі, проте сама по собі не підтверджує наявності особистої заінтересованості чи упередженості.
Так, однієї незгоди сторони захисту із процесуальними рішеннями та діями судді, вчинені ним при здійснення провадження у справі, недостатньо для задоволення заяви про відвід судді, оскільки їх відповідність вимогам чинного законодавства має лише опосередковане значення для обґрунтування наявності сумнівів в неупередженості судді.
Щодо поведінки та висловлень судді при наведенні мотивування під час вирішення такого клопотання, суд зазначає, що вони не містять будь-якого емоційного забарвлення, ознак суперечки чи конфлікту. 
Сам зміст та тон висловлення судді не свідчать про висловлення різкої негативної оцінки діям захисника та наявної конфліктної процесуальної ситуації між ними.
Також посилання на надання суддею Гринь О.О. негативної оцінки діям захисника як такої, що нібито має ознаки зловживання та затягування розгляду справи, що створило для сторони захисту враження, що суд уже сформував негативне ставлення до правової позиції сторони захисту є суб`єктивним припущенням, а не об`єктивним фактом упередженості судді. Закон вимагає об`єктивних підстав для відводу, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості, а не лише суб`єктивні відчуття сторони.
Доводи про висловлення судді про те, що томи 3,4, та 5, з якими захисник не зміг ознайомитися, містять протоколи за аналогічні правопорушення та є ідентичними тим матеріалам, з якими захист уже ознайомився, не є доказом упередженості судді, оскільки суддею не була надана оцінка змісту таким доказам, яка б свідчила про наявність особистої заінтересованості судді, її упередженості чи негативного ставлення до правової позиції сторони захисту. 
Отже, з урахуванням вищевикладеного, зазначені у заяві про відвід обставини, на які адвокат посилається як на підтвердження факту упередженості судді Гринь О.О., фактично зводяться до незгоди з її процесуальними діями та прийнятими нею рішеннями, а також до непідтверджених припущень, що не є підставою для відводу.
Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, що виключають участь судді Гринь О.О. у розгляді справи №542/90/26.
Таким чином, за результатами розгляду заяви про відвід судді судом не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді Гринь О.О., а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу суд дійшов висновку, що доводи адвоката є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід судді Гринь О.О. слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 246, 294 КУпАП, статтями 75, 76, 80, 81 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Яковлєва А.В. про відвід судді Новосанжарського районного суду Полтавської області Гринь О.О. у справі № 542/90/26 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1  - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області        Ю.О.Афанасьєва