ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2026 року       м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адмінітсративнрї відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника Мар`яна І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мар`яна І.С. на постанову Шевченківського районного суду міста Чернівців від 21 липня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Шевченківського районного суду міста Чернівців від 21 липня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, без конфіскації транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно з постановою районного суду, 02 червня 2026 року о 15 годині 21 хвилині у м. Чернівці по вул. Ю. Федьковича, 25 ОСОБА_1 керував автомобілем «KIA SOUL», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за порушення, передбачені ст.130 КУпАП.
Крім того, 02 червня 2026 року о 15 годині 10 хвилин у м. Чернівці по вул. Ю. Федьковича, 25 ОСОБА_1 керував автомобілем «KIA SOUL», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник Мар`ян І.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
ЄУНСС:727/8189/26   Головуючий у І-й ін-ції: Чебан В.М.
НП:33/822/358/26   Суддя-доповідач: Потоцький В.П.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП

Вважає, що районний суд не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 та висновку медичного огляду від 02 червня 2026 року, згідно з яким ознак наркотичного сп`яніння у нього не виявлено.
Стверджує, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 належним чином пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки на відеозаписі поліцейський запропонував йому проїхати на вул. Миколаївську, не зазначивши конкретного медичного закладу.
Також посилається на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки відеозаписом із реєстратора службового автомобіля не зафіксовано порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, та вказує на відсутність у матеріалах справи акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані крайньої необхідності.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , доводи його захисника Мар`яна І.С., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому суд апеляційної інстанції не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Як те передбачено ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначених вимог районний суд дотримався.
У відповідності до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП.
За змістом ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною 3 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, визначені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за порушення, передбачені частинами першою та другою ст.130 КУпАП.
Висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №682025 від 02.06.2026р. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.1).
Зазначені у протоколі ознаки віднесені п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, до ознак наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п.12 розділу ІІ зазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками, визначеними п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Із досліджених відеозаписів вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, від проходження якого останній відмовився.
При цьому ОСОБА_1 у суді першої інстанції також не заперечував, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд у лікаря-нарколога, однак від такого огляду він відмовився.
Отже, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було належним чином запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, спростовуються матеріалами справи.
Саме по собі зазначення працівником поліції під час розмови про необхідність проїхати на вул. Миколаївську не свідчить про порушення порядку огляду, оскільки зі змісту відеозапису вбачається, що йшлося саме про проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від якого він відмовився.
Не спростовує зазначених обставин і наданий ОСОБА_1 висновок Глибоцької центральної районної комунальної лікарні від 02 червня 2026 року, відповідно до якого станом на 17 годину 00 хвилин ознак сп`яніння у нього не виявлено.
Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами такого огляду проводяться в присутності поліцейського. Огляд, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як встановлено судом, до Глибоцької центральної районної комунальної лікарні ОСОБА_1 звернувся самостійно після відмови від проходження огляду, запропонованого працівниками поліції.
Матеріали справи не містять відомостей про направлення ОСОБА_1 працівниками поліції до зазначеного закладу охорони здоров`я та проведення огляду в присутності поліцейського.
За таких обставин наданий ОСОБА_1 висновок не є результатом огляду, проведеного у порядку, передбаченому ст.266 КУпАП, а тому не спростовує факту його відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.
При цьому для наявності складу адміністративного правопорушення у виді відмови від проходження огляду встановлення фактичного перебування особи у стані сп`яніння не вимагається.
Матеріалами справи також підтверджується, що постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8-11). Постановою Чернівецького апеляційного суду від 07 квітня 2026 року вказану постанову районного суду залишено без змін (а.с.12-13).
Крім того, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 травня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.
Таким чином, на час вчинення правопорушення ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за порушення, передбачені ст.130 КУпАП, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП.
Не заслуговують на увагу і доводи захисника про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу.
Факт керування ОСОБА_1 автомобілем «KIA SOUL» 02 червня 2026 року ним не заперечувався та підтверджується матеріалами справи.
Посилання захисника на відсутність відеофіксації порушення Правил дорожнього руху, яке стало підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не впливає на правильність висновків районного суду, оскільки питання правомірності такої зупинки не є предметом розгляду у цій справі та не стосується встановлення обставин, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Будь-яких підстав недовіряти вищенаведеним доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони узгоджуються між собою, не викликають обґрунтованих сумнівів у їх достовірності та допустимості і у своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.
Що стосується адміністративного правопорушення, передбаченогоч.4 ст.126 КУпАП, то і в цій частині висновки районного суду є обґрунтованими. 
Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою адміністративну відповідальність.
Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, також підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав належну юридичну оцінку.
Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №682017 від 02.06.2026 ОСОБА_1 керував автомобілем «KIA SOUL», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року (а.с.26).
Повторність вчинення правопорушення підтверджується постановою серії ЕНА №7033939 від 16 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.33). Даних про скасування цієї постанови матеріали справи не містять та апелянтом не надано.
Не заслуговують на увагу доводи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень правопорушення у стані крайньої необхідності.
Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, вчинена в стані крайньої необхідності для усунення небезпеки, яка за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.
Будь-яких даних про існування безпосередньої небезпеки, яка не могла бути усунута іншим способом та зумовлювала необхідність керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.
Навпаки, за поясненнями самого ОСОБА_1 , він прямував до ТЦ «Майдан», де його очікувала інша особа, яка мала надалі здійснювати перевезення його дружини та дитини.
За таких обставин підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, немає.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у матеріалах справи акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу також не спростовують висновків районного суду, оскільки відсутність таких документів не впливає на встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та належність і допустимість доказів, якими підтверджується його винуватість.
Отже районний суд дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.3 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП у межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП, тобто більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень норм матеріального або процесуального права, які б давали апеляційному суду підстави для його скасування, не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Мар`яна І.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 липня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького
апеляційного суду     В.П. Потоцький