Справа № 161/9309/25 
Провадження № 2/161/2114/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Антіпової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання - Семенової І.М., Остимчук О.М.,
представника позивача – адвоката Нечипорук І.С.,
представника відповідача – адвоката Полетила П.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 438 583,55 гривень майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 10.09.2024 року в с. Підгайці Луцького району Волинської області трапилося ДТП за участі транспортних засобів Mersedes-Benz ML350, д.н.з. НОМЕР_1 , яким кермувала ОСОБА_3 , та Mersedes-Benz Sprinter (ВЗ), д.н.з. НОМЕР_2 , яким кермував ОСОБА_2 .
Власником автомобіля Mersedes-Benz ML350, д.н.з. НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_3 , яка кермувала даним автомобілем в день ДТП, є дружиною позивача, що підтверджується електронним витягом з актового запису про шлюб №1492.
ОСОБА_2 визнав свою вину в даному ДТП. Відтак, сторонами було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (европротокол).
Відповідно до полісу № ЕР-216804339 від 13.09.2023 року цивільна відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, застрахована у ПАТ СК УСГ.
Внаслідок ДТП автомобіль позивача Mersedes-Benz ML350, д.н.з. НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень. 
17.09.2024 року представником страховика відповідача було проведено огляд автомобіля позивача, про що складено акт огляду транспортного засобу. Відповідно до даного акту огляду виявлено наступні пошкодження:
1. облицювання переднього бамперу: розриви, тріщини в правій частині, деформація;
2. ДХВ (денні ходові вогні) додаткові праві – розбиті;
3. Гратка – накладка в зоні ДХВ права – розламана;
4. Хромована накладка ДХВ права – тріщина;
5. Хромована накладка переднього бампера центральна – відломані кріплення;
6. Гратка переднього бампера центральна – розламана;
7. Кронтейн переднього бампера центральний в зоні хромованої накладки деформований;
8. Підсилювач переднього бампера – деформація зі згином в правій частині ;
9 Кронштейн на підсилювачі правий для допоміжних пристроїв – деформований;
10. Фара передня права – відломані фрагменти верхньої частини;
11. Крило передне праве – деформація в передній частині пошкодження передньої правої фари;
12. Датчик паркування на передньому бампері правий - деформація корпуса;
13. Датчик 2 шт. – зірвані, потребують діагностики;
14. Підкрильник передній правий – розірваний.
В акті огляду транспортного засобу від 17.09.2024 року також зазначено, що можливі інші приховані пошкодження.
05.11.2024 року представником страхової компанії ПАТ «СК «УСГ» було проведено додатковий огляд автомобіля позивача, про що складено акт огляд транспортного засобу, відповідно до якого зазначені додаткові пошкодження:
1. Радіатор інтеркулера – відколоте ліве верхнє кріплення;
2. звуковий сигнал – тріснутий;
3. Кронштейн переднього бампера правий – розламаний;
4. Датчик дистанції правий – розламаний;
5. абсорбер переднього бампера – розламаний.
06.01.2025 року на рахунок позивача ПАТ «СК «УСГ» було перераховане страхове відшкодування в розмірі 76 800,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача НОМЕР_4 .
Послуги з ремонту автомобіля позивача після ДТП були надані ФОП ОСОБА_4 . Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 515 383,55 грн., що підтверджується:
- ремонтною калькуляцією № 121 від 12.11.2024 на пошкоджений автомобіль позивача, де зазначено, зокрема, перелік та вартість робіт, кількість годин, що необхідні для ремонту, вартість запчастин, тощо;
- електронною платіжною інструкцією від 10.12.2024 року на суму 200 000,00 грн;
- електронною платіжною інструкцією від 10.12.2024 року на суму 315 383,55 грн;
- актом виконаних робіт від 23.01.2025 року.
Отже, позивач вважає, що відповідачем йому було заподіяно йому матеріальну шкоду на суму 438 583,55 грн., де 515 383,55 (вартість відновлювального ремонту) – 76 800,00 (сума страхової виплати) = 438 583,55 грн.
Оскільки вина водія ОСОБА_2 щодо пошкодження транспортного засобу Позивача повністю підтверджується самим відповідачем шляхом складання європротоколу, а страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, то саме з відповідача підлягають стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами на витрачене відновлення автомобіля у розмірі 438 583,55 грн. 
На підстав вищевикладеного, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 34). 
30.05.2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Зазначає, що у позовній заяві є посилання на те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 становить 515 383,55 гривень, таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту та суми страхового відшкодування в розмірі 438 583,55 гривень.
З даним розміром відновлювального ремонту сторона відповідача категорично не погоджується, вважає, що такий розмір є умисно завищений з метою виключно одноосібного збагачення та не відповідає ушкодженням транспортного засобу Mercedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.37-40).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.09.2025 року по справі було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручене експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Винниченка, 43, м. Луцьк), на підставі п.9 ч.1 ст. 253 ЦПК України зупинено провадження по справі на час проведення експертизи (а.с. 91-92).
12 грудня 2025 року до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи від 09.12.2025 року № СЕ-19/103-25/13573-АВ у цивільній №161/9309/25, у зв`язку з незадоволенням (не отриманням відповіді на клопотання експерта), відповідно до ст. 72 ЦПК України (а.с. 100).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2025 року поновлено провадження у справі (а.с. 103).
28.01.2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи, відповідно до якого представник відповідача просив у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, призначити судову автотоварознавчу експертизу.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.02.2026 року у вказаній справі було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, на підставі п.9 ч.1 ст. 253 ЦПК України зупинено провадження по справі на час проведення експертизи (а.с. 121-123).
02 квітня 2026 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 27 березня 2026 року №СЕ-19/103-26/2867-АВ (а.с. 138-150).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2026 року поновлено провадження у справі (а.с. 151).
Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2026 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до судового розгляду по суті (а.с. 163).
В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви, з підстав, викладених в позові, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила щодо вартості матеріального збитку в сумі 158 432,62 грн, визначеного за результатами транспортно-товарознавчої експертизи та відображеного у висновку експерта №СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року, то сторона позивача з ним не погоджується з наступних підстав.
Так, вартість матеріального збитку визначена станом на 10.09.2024 року. Натомість положення ст. 1192 ЦК України наголошують на тому, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Оскільки транспортний засіб позивача відремонтований, то вартість таких збитків мала б визначатися на момент виконання робіт по відновленню автомобіля, а не на момент ДТП.
Позивачем до позову додано ремонтну калькуляцію № 121 від 12.11.2024 року, яка сформована в системі AUDATEX, наведено ціни на запчастини станом на 22.10.2024 року. Вартість таких запчастин, згідно калькуляції становила 492 405,90 грн.
У розділі 2 висновку експерта №СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року, наведено розрахунок вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, де на сторінці 10 висновку експерт зазначив, що: «Розрахунки проведені для відновлення автомобіля марки «Mercedes-Benz моделі ML 350 BluTEC 4MATIC», 2012 року виготовлення до первинного стану шляхом застосування оригінальних вузлів, деталей та комплектуючих в умовах сертифікованої станції технічного обслуговування».
Для розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz моделі ML 350 BluTEC 4MATIC», 2012 року виготовлення експертом використано систему AUDATEX, що підтверджується ремонтною калькуляцією № 2867-АВ від 10.09.2024 року (додана як додаток до висновку експерта № СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року).
Аналіз ремонтної калькуляції № 2867-АВ від 10.09.2024 року вказує на те, що ціни на запчастини, що потребували заміні на автомобілі позивача, взяті станом на 23.08.2024 року та їхня загальна вартість становила 481 701,16 грн.
Різниця в вартості запчастин у ремонтних калькуляціях є незначною, особливо, якщо дивитися в розрізі кожної деталі окремо, і пояснюється зміною ціни на нові запчастини їхніми виробниками за 2 місяці (тобто здорожчення в період з 23.0.2024 року по 22.10.2024 року).
Викладене спростовує твердження відповідача про те, що ціни на запчастини є завищеними.
Окрім цього, звертає увагу суду на те, що у розділах 3 та 5 висновку експерта № СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року наведено розрахунок вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а також визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля (сторінки 10-13 висновку).
Аналіз вказаних розділів висновку експерта вказує на те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вартість матеріального збитку, що завданий позивачу, є однаковими та розраховані експертом в сумі 158 432,62 грн.
Проте, відповідно до сталої судової практики, сформованої Верховним Судом, вбачається, що майнова шкода повинна відшкодовуватися в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без врахування коефіцієнту фізичного зносу його складових (деталей).
Відтак, вважає, що висновок експерта № СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року в частині визначення вартості матеріального збитку, що завданий позивачу, не може бути використаний.
Отже, просила задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 . 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Підтвердив той факт, що відповідач не заперечує своєї провини в ДТП, яка мала місце 10.09.2024 року в с. Підгайці Луцького району Волинської області, що підтверджується складанням європротоколу між ним та іншим учасником ДТП. Проте, категорично не погоджується з розміром відновлювального ремонту та вважає його суттєво завищеним, таким, що не відповідає реальним ушкодженням транспортного засобу марки «Mercedes-Benz моделі ML 350, а саме в розмірі 515 383,55 грн., звертає увагу суду на відповідно до документів позивача, які подані на підтвердження вартості відновлювального ремонту, є явно завищеними ціни на деталі/роботи по відновленню даного транспортного засобу. Окрім цього, просив суд врахувати той факт, що позивачем не було забезпечено участь відповідача під час огляду транспортного засобу позивача, а також те, що ремонтна калькуляція ФОП ОСОБА_4 від 12.11.2024 року складена із визначенням кількості нормогодин робіт ще до того, як такі роботи були фактично виконані. 
Окрім цього, у випадку, якщо суд дійде до висновку про наявність підстав для задоволення позову, врахувати Висновок експерта № СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року в частині визначення вартості матеріального збитку, що завданий позивачу, а саме: вартість матеріального збитку, завданого власнику «Mercedes-Benz моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП від 10.09.2024 року з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складає 158 432,62 грн. Таким чином, різниця між сумою вартості матеріального збитку автомобіля позивача та сумою отриманої позивачем страхової компенсації від ПАТ «СК УСГ» становить 81 632,62 грн. (158 432,62 – 76 800,00 грн). Окрім цього, просив стягнути з позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, докази якої будуть подані відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).
За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
10.09.2024 року в с. Підгайці Луцького району Волинської області трапилося ДТП за участі транспортних засобів Mersedes-Benz ML350, д.н.з. НОМЕР_1 , яким кермувала ОСОБА_3 , та Mersedes-Benz Sprinter (ВЗ), д.н.з. НОМЕР_2 , яким кермував ОСОБА_2 .
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб марки Mersedes-Benz ML350, д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с. 8).
ОСОБА_3 , яка кермувала даним автомобілем в день ДТП, є дружиною позивача, що підтверджується електронним витягом з актового запису про шлюб №1492 (а.с. 9).
ОСОБА_2 визнав свою вину в даному ДТП. Відтак, сторонами було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол) (а.с. 10).
Відповідно до полісу № ЕР-216804339 від 13.09.2023 року цивільна відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, застрахована у ПАТ «СК «УСГ» (а.с. 11).
Внаслідок ДТП автомобіль позивача Mersedes-Benz ML350, д.н.з. НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень. 
17.09.2024 року представником страховика відповідача було проведено огляд автомобіля позивача, про що складено акт огляду транспортного засобу (а.с. 16). Відповідно до даного акту огляду виявлено наступні пошкодження:
1. облицювання переднього бамперу: розриви, тріщини в правій частині, деформація;
2. ДХВ (денні ходові вогні) додаткові праві – розбиті;
3. Гратка – накладка в зоні ДХВ права – розламана;
4. Хромована накладка ДХВ права – тріщина;
5. Хромована накладка переднього бампера центральна – відломані кріплення;
6. Гратка переднього бампера центральна – розламана;
7. Кронтейн переднього бампера центральний в зоні хромованої накладки деформований;
8. Підсилювач переднього бампера – деформація зі згином в правій частині ;
9 Кронштейн на підсилювачі правий для допоміжних пристроїв – деформований;
10. Фара передня права – відломані фрагменти верхньої частини;
11. Крило передне праве – деформація в передній частині пошкодження передньої правої фари;
12. Датчик паркування на передньому бампері правий - деформація корпуса;
13. Датчик 2 шт. – зірвані, потребують діагностики;
14. Підкрильник передній правий – розірваний.
В акті огляду транспортного засобу від 17.09.2024 року також зазначено, що можливі інші приховані пошкодження.
05.11.2024 року представником страхової компанії ПАТ «СК «УСГ» було проведено додатковий огляд автомобіля позивача, про що складено акт огляд транспортного засобу (а.с. 14 -зворотній бік -15), відповідно до якого зазначені додаткові пошкодження:
1. Радіатор інтеркулера – відколоте ліве верхнє кріплення;
2. звуковий сигнал – тріснутий;
3. Кронштейн переднього бампера правий – розламаний;
4. Датчик дистанції правий – розламаний;
5. абсорбер переднього бампера – розламаний.
06.01.2025 року на рахунок позивача ПАТ «СК «УСГ» було перераховане страхове відшкодування в розмірі 76 800,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача НОМЕР_4 (а.с. 17).
Послуги з ремонту автомобіля позивача після ДТП були надані ФОП ОСОБА_4 . Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 515 383,55 грн., що підтверджується:
- ремонтною калькуляцією № 121 від 12.11.2024 на пошкоджений автомобіль позивача, де зазначено, зокрема, перелік та вартість робіт, кількість годин, що необхідні для ремонту, вартість запчастин, тощо (а.с. 18-20);
- електронною платіжною інструкцією від 10.12.2024 року на суму 200 000,00 грн (а.с. 24);
- електронною платіжною інструкцією від 10.12.2024 року на суму 315 383,55 грн (а.с. 25);
- актом виконаних робіт від 23.01.2025 року (а.с. 26).
Відповідно до Висновку експерта № СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року вбачається, що:
1)вартість матеріального збитку, завданого власнику «Mercedes-Benz моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП від 10.09.2024 року, складає 158 432,62 грн.;
2)вартість матеріального збитку, завданого власнику «Mercedes-Benz моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП від 10.09.2024 року з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складає 158 432,62 грн.;
3)Питання: «Чи відповідають виконані роботи та замінені запчастини (розхідні матеріали), які зазначаються у ремонтній калькуляції №121 від 12.11.2024 року, виданій ФОП ОСОБА_4 , тим ушкодженням Mersedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , які зазначені у актах огляду транспортного засобу (дефектній відомості) від 17.09.2024, від 05.11.2024?» вирішення питання щодо відповідності ремонтних робіт та замінені запчастини (розхідні матеріали) пошкодженням транспортного засобу не належить до компетенції судового експерта за спеціальністю 12.2 (визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитка, завданого власнику транспортного засобу) та потребує безпосереднього огляду транспортного засобу у пошкодженому стані, що на момент проведення експертизи є неможливим; 
4)Питання: «Чи відповідають виконані роботи та замінені запчастини (розхідні матеріали), які зазначаються у ремонтній калькуляції №121 від 12.11.2024 року, виданій ФОП ОСОБА_4 , тим ушкодженням автомобіля Mersedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , які були отримані в результаті ДТП 10.09.2024 року?» вирішення питання щодо відповідності ремонтних робіт та замінені запчастини (розхідні матеріали) пошкодженням транспортного засобу не належить до компетенції судового експерта за спеціальністю 12.2 (визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитка, завданого власнику транспортного засобу) та потребує безпосереднього огляду транспортного засобу у пошкодженому стані, що на момент проведення експертизи є неможливим;
5)Питання: «Чи відповідає вартість робіт та вартість замінених запчастин (розхідних матеріалів), які зазначаються у ремонтній калькуляції №121 від 12.11.2024 року, виданій ФОП ОСОБА_4 середньориночній ціні на такі роботи (послуги) та запчастини?» надана ремонтна калькуляція № 121 від 12.11.2024 року, складена ФОП ОСОБА_4 , не містить достатніх даних для об`єктивного визначення відповідності вартості робіт та запчастин середньоринковому рівню цін, оскільки відсутня можливість перевірки фактичного обсягу та характеру виконаних робіт. Крім того, на момент проведення експертизи транспортний засіб відремонтовано, що унеможливлює безпосереднє дослідження його технічного стану та обсягу отриманих пошкоджень. За таких умов, надати обґрунтований висновок щодо відповідності зазначених у калькуляції вартості середньоринковому рівню цін не вбачається можливим (а.с. 139-146).
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно зі абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.
При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.
Такі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 638/10072/17 та у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2026 року у справі № 759/14746/22.
Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень у наслідок зіткнення, яке перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням ОСОБА_2 правил дорожнього руху. Факт заподіяння шкоди за участі ОСОБА_2 та наявність його вини підтверджується матеріалами справи, а саме: європротоколом, складеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 10.09.2024 року, та є підставою цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 як обов`язку відшкодувати шкоду ОСОБА_1 ..
Розмір шкоди, що покладений позивачем в обґрунтування позову становить 438 583,55 грн, який визначений відповідно до ремонтної калькуляції № 121 від 12.11.2024 року. Інший (альтернативний) розмір – 158 432,62 грн, за клопотанням відповідача про призначення експертизи у справі, визначений у висновку експерта від 27 березня 2026 року № СЕ-19/103-26/2867-АВ, який і просить відповідач врахувати при ухваленні судового рішення за наслідками розгляду даної цивільної справи.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, з висновку експерта № СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року вбачається, що:
вартість матеріального збитку, завданого власнику «Mercedes-Benz моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП від 10.09.2024 року, складає 158 432,62 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику «Mercedes-Benz моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП від 10.09.2024 року з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складає 158 432,62 грн. (а.с. 146).
Проте, у розділі 2 висновку експерта №СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року (а.с. 142-143), наведено розрахунок вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, де на сторінці 10 висновку експерт зазначив, що: «Розрахунки проведені для відновлення автомобіля марки «Mercedes-Benz моделі ML 350 BluTEC 4MATIC», 2012 року виготовлення до первинного стану шляхом застосування оригінальних вузлів, деталей та комплектуючих в умовах сертифікованої станції технічного обслуговування».
Для розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz моделі ML 350 BluTEC 4MATIC», 2012 року виготовлення експертом використано систему AUDATEX, що підтверджується ремонтною калькуляцією № 2867-АВ від 10.09.2024 року (додана як додаток до висновку експерта № СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року).
Аналіз ремонтної калькуляції № 2867-АВ від 10.09.2024 року вказує на те, що ціни на запчастини, що потребували заміні на автомобілі позивача, взяті станом на 23.08.2024 року та їхня загальна вартість становила 481 701,16 грн.
Отже, різниця в вартості запчастин у ремонтних калькуляціях є незначною, особливо, якщо дивитися в розрізі кожної деталі окремо, і пояснюється зміною ціни на нові запчастини їхніми виробниками за 2 місяці (тобто здорожчення в період з 23.0.2024 року по 22.10.2024 року).
Враховуючи викладене, твердження відповідача про те, що ціни на запчастини, на його думку, є завищеними, не доведені належними та допустимими доказами і не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
У Постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15 зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодуванню, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
У постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 757/54513/16 Верховний Суд виснував, що системний аналіз ст. 22 ЦК України, ч. 2 ст. 1192 та ст. 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню, є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.
В даній постанові Верховний Суд констатував, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту без урахування зносу – це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому на користь позивача підлягає стягненню відшкодування саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням.
У постанові від 27.05.2026 року у справі № 490/3823/24 Верховний Суд прийшов до висновку, що відшкодування майнової шкоди в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахування фізичного зносу його складових (деталей) є можливим виключно за умови належного документального підтвердження факту реального проведення такого ремонту, під час якого, зокрема, були використані нові вузли, деталі, комплектуючи частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів. 
Таким чином, суд враховує, що позивач здійснив ремонт пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, на підтвердження визначеного розміру збитків як реальної вартості матеріалів і робіт, затрачених на його відновлення, надав суду: .
- ремонтну калькуляцію № 121 від 12.11.2024 на пошкоджений автомобіль позивача, де зазначено, зокрема, перелік та вартість робіт, кількість годин, що необхідні для ремонту, вартість запчастин, тощо (а.с. 18-20);
- електронну платіжну інструкцію від 10.12.2024 року на суму 200 000,00 грн (а.с. 24);
- електронну платіжну інструкцію від 10.12.2024 року на суму 315 383,55 грн (а.с. 25);
- акт виконаних робіт від 23.01.2025 року, які підписані (а.с. 26).
Акти підписані виконавцем робіт, ФОП ОСОБА_4 та замовником, ОСОБА_1 , і засвідчують факт виконання ремонту та його вартість, а також повернення транспортного засобу власнику ОСОБА_1 .
Загальна вартість робіт та матеріалів, витрачених на відновлення транспортного засобу позивача становить 515 383,55 грн.
Так, суд критично оцінює висновок експерта №СЕ-19/103-26/2867-АВ від 27.03.2026 року, з огляду на те, що транспортний засіб «Mercedes-Benz моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 на момент призначення і проведення експертизи вже був відновлений та експертиза проводилась без огляду об`єкта дослідження за вихідними даними, що знаходяться в матеріалах справи, а саме: повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 10.09.2024 року, акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 17.09.2024, акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 05.11.2024 року; ремонтна калькуляція №121 від 12.11.2024 року, аркуш перевірки даних №121 від 12.11.2024 року.
Враховуючи викладене, на питання: «Чи відповідають виконані роботи та замінені запчастини (розхідні матеріали), які зазначаються у ремонтній калькуляції №121 від 12.11.2024 року, виданій ФОП ОСОБА_4 , тим ушкодженням Mersedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , які зазначені у актах огляду транспортного засобу (дефектній відомості) від 17.09.2024, від 05.11.2024?»; «Чи відповідають виконані роботи та замінені запчастини (розхідні матеріали), які зазначаються у ремонтній калькуляції №121 від 12.11.2024 року, виданій ФОП ОСОБА_4 , тим ушкодженням автомобіля Mersedes-Benz ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , які були отримані в результаті ДТП 10.09.2024 року?» - відповіді експертом не надані, оскільки вирішення даних питань потребує безпосереднього огляду транспортного засобу у пошкодженому стані, що на момент проведення експертизи є неможливим. 
Відповідь на питання: «Чи відповідає вартість робіт та вартість замінених запчастин (розхідних матеріалів), які зазначаються у ремонтній калькуляції №121 від 12.11.2024 року, виданій ФОП ОСОБА_4 середньориночній ціні на такі роботи (послуги) та запчастини?» також не надана з посиланням експерта на відсутність можливості перевірки фактичного обсягу та характеру виконаних робіт. Крім того, на момент проведення експертизи транспортний засіб відремонтовано, що унеможливлює безпосереднє дослідження його технічного стану та обсягу отриманих пошкоджень (а.с. 139-146). 
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 438 583,55 грн., як різниці між сумою вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача без урахування коефіцієнта фізичного зносу пошкоджених деталей та сумою отриманої позивачем страхової виплати від ПАТ «СК УСГ» (із розрахунку 515 383,55 – 76 800,00 грн). 
Щодо розподілу судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша та друга статті 141 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України), витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (пункт 2 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 3 508,67 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України), витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (пункт 2 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, представником позивача надано суду копію Договору про надання правничої допомоги від 10.02.2025 року; рахунок № 1 до Договору про надання правничої допомоги та здійснення представництва від 10.02.2025 року на суму 15 000,00 грн.; копію платіжної інструкції від 09.05.2025 року № 0245-2АН2-67НТ-8МКН на загальну суму 15 000,00 грн.; Акт приймання – передачі наданих послуг від 26.06.2026 року із детальним описом виконаних робіт на загальну суму 15 000,00 грн.. 
Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 3 508,67 гривень, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача.
Що стосується витрат за проведення судової експертизи в розмірі 6 418,08 грн., які були сплачені відповідачем, ОСОБА_2 , то суд дійшов висновку про залишення таких витрат за відповідачем з огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до нього в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 438 583 (чотириста тридцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні 55 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 508 (три тисячі п`ятсот вісім) гривень 67 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України- з дня складення рішення в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .
Повний текст рішення суду складений 21 липня 2026 року

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області        Т.А. Антіпова