ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року  Справа №918/368/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Мельник О.В.
суддя Гудак А.В.
суддя Олексюк Г.Є.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.05.2026 (суддя Селівон А.О.)
за позовом керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Смизької селищної ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"
про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27.05.2026 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі – ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія") про зупинення провадження у справі №918/368/26 задоволено.
Зупинено провадження у справі №918/368/26 за позовом керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Смизької селищної ради до ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи №3-78/20269(178/26) та оприлюднення повного тексту рішення.
В обґрунтування вказаного рішення Господарський суд Рівненської області зазначив, що Першою колегією суддів Другого сенату Конституційного Суду України відкрито конституційне провадження у справі №3-78/20269(178/26) за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Оскільки підставою позову, поданого Дубенською окружною прокуратурою, є невідповідність оспорюваних додаткових угод положенням пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд першої інстанції дійшов висновку, що розгляд Конституційним Судом України питання щодо конституційності зазначеної норми може мати істотне значення для правильного вирішення справи №918/368/26.
З урахуванням наведеного, з посиланням на пункт 5 частини першої статті 227 та пункт 4 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд Рівненської області дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №918/368/26.
Не погодившись із постановленою ухвалою, заступник керівника Рівненської обласної прокуратури звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.05.2026 у справі №918/368/26 скасувати та направити справу до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду по суті.
Прокурор в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме статей 236, пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, від 21.11.2025 у справі №920/19/24 та постанові Верховного Суду від 12.05.2026 у справі №924/560/24.
З посиланням на статтю 227 Господарського процесуального кодексу України прокурор вважає висновок суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі передчасним.
Також прокурор зазначає, що саме по собі відкриття конституційного провадження не підтверджує наявності об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою ТОВ "Укр Газ Ресурс" та не ґрунтується на будь-яких правових висновках Конституційного Суду України.
ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" подало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначило, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" про зупинення провадження у справі №927/1704/23, яка є подібною до справи №918/368/26. У зв`язку з цим відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу Господарського суду Рівненської області без змін.
Розглянувши апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів та вимог, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, фактичним обставинам справи, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила таке.
Керівник Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Смизької селищної ради звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про:
- визнання недійсною Додаткової угоди від 18.07.2024 №3 до Договору на постачання електричної енергії від 01.01.2024 №4174-ВЦ, укладеного Смизькою селищною радою та ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";
- визнання недійсною Додаткової угоди від 21.08.2024 №4 до Договору на постачання електричної енергії від 01.01.2024 №4174-ВЦ, укладеного Смизькою селищною радою та ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія";
- стягнення з ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на користь Смизької селищної ради коштів у розмірі 120 800,58 грн.
В обґрунтування позову прокурор зазначив, що спірні додаткові угоди укладені в порушення вимог ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для визнання їх недійсними, а надмірно сплачені кошти підлягають стягненню з відповідача на користь Смизької селищної ради в дохід місцевого бюджету.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 31.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/368/26.
Відповідач звернувся до Господарського суду Рівненської області із клопотанням про зупинення провадження у справі.
Обґрунтовуючи заявлене клопотання, ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" зазначило, що Конституційним Судом України відкрито конституційне провадження у справі №3-78/20269(178/26) за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
На думку відповідача, вирішення Конституційним Судом України питання щодо конституційності зазначеної норми матиме істотне значення для правильного вирішення цього спору, оскільки саме ця норма регулює підстави зміни істотних умов договору про закупівлю, які є предметом дослідження у даній справі.
На підтвердження факту відкриття конституційного провадження відповідач долучив до матеріалів справи інформацію, розміщену на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України.
Задовольняючи клопотання відповідача, місцевий господарський суд виходив із того, що відкриття Конституційним Судом України конституційного провадження щодо перевірки конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" може мати істотний вплив на правильне вирішення спору, а тому існують підстави для застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України та зупинення провадження у справі.
Оцінюючи наведені висновки місцевого господарського суду, колегія суддів зазначає таке.
Зупинення провадження у справі – це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте мають значення для розгляду справи, провадження у якій зупиняється.
Порядок та умови зупинення провадження у справі визначені статтями 227 та 228 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд зобов`язаний або має право зупинити провадження у справі.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.
Отже, застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови, якщо судом належним чином встановлено та мотивовано, які саме обставини не можуть бути з`ясовані у межах відповідної справи без вирішення іншої справи та чому наявні у справі докази не дають можливості встановити такі обставини самостійно.
Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.
Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 17.04.2019 у справі №924/645/18, від 20.12.2019 у справі №910/13234/18, від 13.09.2019 у справі №912/872/18, від 21.02.2019 у справі №910/974/18.
Отже, вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі через неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, суд повинен належним чином проаналізувати імовірні наслідки ухвалення Конституційним Судом України рішення за результатом розгляду справи, їх взаємозв`язок зі спірними правовідносинами, що є предметом розгляду у цій справі, підставами позову.
Проаналізувавши доводи ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" у справі, суд апеляційної інстанції враховує, що предметом розгляду у справі №918/368/26 є оцінка правомірності укладення спірних додаткових угод №3 від 18.07.2024 та №4 від 21.08.2024 до Договору на постачання електричної енергії від 01.01.2024 №4174-ВЦ, зокрема наявності чи відсутності передбачених законом підстав для зміни ціни, дотримання сторонами вимог законодавства про публічні закупівлі, а також правових наслідків таких дій. Зазначені обставини входять до предмета доказування у цій справі та можуть бути встановлені господарським судом самостійно на підставі наявних і поданих сторонами доказів.
Водночас предметом конституційного провадження у справі №3-78/20269(178/26) є виключно перевірка відповідності Конституції України пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Таке провадження не спрямоване на встановлення фактичних обставин цієї господарської справи, не передбачає дослідження доказів у ній та не вирішує питання щодо прав і обов`язків сторін у спірних правовідносинах. 
Таким чином, суд звертає увагу, що обставина відкриття Конституційним Судом України конституційного провадження щодо перевірки конституційності пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не свідчить про наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи, а також не позбавляє господарський суд можливості дослідити докази, встановити всі обставини справи та надати їм належну правову оцінку.
Враховуючи, що відповідачем не наведено переконливих доводів щодо неможливості встановлення та оцінки обставин, які входять до предмета доказування у цій справі, без попереднього вирішення Конституційним Судом України питання щодо конституційності зазначеної норми, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав вважати, що між цією справою та конституційним провадженням існує такий зв`язок, який унеможливлює подальший розгляд спору по суті.
Разом з тим посилання відповідача виключно на факт постановлення Верховним Судом ухвали про зупинення провадження у справі №927/1704/23 не спростовує висновків апеляційного суду про відсутність у цій справі об`єктивної неможливості її розгляду та не є самостійною підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права застосовується до тих правовідносин, які виникли під час її чинності.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі №4819/49/19 наголосила: аналіз норм розділу ХІІ Конституції України ("Конституційний Суд України") та Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення Конституційним Судом України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України.
Таким чином, рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.
Аналогічні правові висновки викладені у п.74 постанови Верховного Суду від 14.03.2024 у справі №600/778/21-а та постанові Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №120/14973/21-а.
Частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду та вирішення справи.
Отже, на момент розгляду справи №918/368/26 пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є чинною нормою права та підлягає застосуванню судом.
Сам по собі факт відкриття Конституційним Судом України конституційного провадження не змінює чинності зазначеної норми, не зупиняє її дії та не створює об`єктивної неможливості розгляду господарської справи.
Крім того, колегія суддів враховує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчитиме про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/5425/18).
Водночас із поданого відповідачем клопотання не вбачається, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом без очікування рішення Конституційного Суду України, а також чому наявні у справі докази не дають можливості вирішити спір по суті.
Таким чином, клопотання відповідача не містить належного обґрунтування існування об`єктивної неможливості розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.
Отже, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, колегія суддів дійшла висновку, що Господарський суд Рівненської області не був позбавлений можливості самостійно встановити обставини та факти, які мають значення для даної справи, а тому відсутня необхідність зупинення провадження даної справи до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" щодо конституційності пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", тобто місцевий господарський суд дійшов необґрунтованого висновку щодо неможливості розгляду даної справи та необхідності зупинення провадження у справі.
За таких обставин колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд не навів належного обґрунтування існування об`єктивної неможливості розгляду справи, не встановив, які саме обставини не можуть бути з`ясовані без вирішення Конституційним Судом України відповідної справи, а тому безпідставно застосував пункт 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно зі статтею 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи. У зв`язку з цим колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги заступника керівника Рівненської обласної прокуратури, скасування ухвали Господарського суду Рівненської області від 27.05.2026 у справі №918/368/26, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи №918/368/26 до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду.
Керуючись ст.269, 270, 271, 273, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.05.2026 у справі №918/368/26 – задоволити.
2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.05.2026 у справі №918/368/26 про зупинення провадження – скасувати.
3. Справу №918/368/26 направити до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Мельник О.В. 

Суддя   Гудак А.В. 

Суддя   Олексюк Г.Є.