Справа № 527/1549/26
провадження 2/527/1262/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.,
з участю секретаря судового засідання - Мороз Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», яка подана представником позивача - Андруховим Василем Миколайовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
05 червня 2026 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 21.11.2025 року уклали Кредитний договір (оферти) № 21.11.2025-100000802. Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. У свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 20005,51 грн, що складається з: тіла кредиту - 6441,70 грн; процентів - 7135,31 грн; відсотків, нараховані по 625 ст. ЦК України - 6428,50 грн.
Посилаючись на викладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 20005,51,00 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 08 червня 2026 року провадження у даній цивільній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень судові повістки про виклик ОСОБА_1 до суду на 10:00 год 09.07.2026 повернулося до суду з відміткою «про вручення 10.07.2026» та на 11:00 год 25.08.2026 повернулися до суду не вручені з відміткою «адресат відсутній».
Відзиву відповідач не подала.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
21.11.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 21.11.2025-100000802. Відповідно до його умов останньому надано кредит у розмірі 4500,00 грн строком на 140 днів на картковий рахунок № НОМЕР_1 . Дата повернення кредиту - 09.04.2026. Денна процентна ставка «Стандарт» - 1%. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, - 20 % від суми наданого кредиту і дорівнює 900 грн (а.с. -31-34).
Договір укладено в електронній формі та підписано  ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е559.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено в ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається із Заявки, позичальник  ОСОБА_1 зазначила реквізити належного їй електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за договором: НОМЕР_1.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором № 21.11.2025-100000802 виконало та надало позичальнику 21.11.2025 грошові кошти у розмірі 4500,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується листами ТОВ «УПР» (а.с.25).
11.12.2025 між Позивачем і Відповідачем укладено Додатковий договір до вказаного кредитного договору, згідно з яким останній отримав додаткові кредитні кошти в розмірі 1000,00 грн, тобто суму кредиту збільшено до 5500,00 грн. Погоджено наступні умови: строк, на який надається кредит, - 120 днів, комісія -20 % від суми 2-го траншу і становить 200 грн.В зв`язку зі збільшенням Суми Кредиту змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, які з дати укладення даного Додаткового Договору становлять: 0.82% (денна процентна ставка) = (5382.61/5500)/120 ? 100% . При цьому РРПС - 11100.15%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 10 882 грн. 61 коп., загальні витрати за споживчим кредитом - 5382 грн. 61 коп. Строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання, строк починає обраховуватись в перший день надання 1- го Траншу. - Дата повернення (виплати) кредиту - 09.04.2026. (а.с. на звороті 34-35). Сторони домовились за взаємною згодою з дати укладення даного Додаткового Договору викласти пункт Договору, який встановлює розмір та порядок нарахування процентів річних відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, в наступній редакції: "Сторони домовились, що Позичальник, який прострочив виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, зокрема, зобов`язання зі сплати Кредиту/його частини та/або Процентів/їх частини та/або Комісії(їй)/ її(їх) частини (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором) у терміни/строки, що передбачені договором, на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000% річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України ( на звороті а.с. 34-36). 
Надання кредитних коштів підтверджується листом надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» № 1-0306 від 03.06.2026, згідно з якими на картковий рахунок № НОМЕР_2 11.12.2025 здійснено переказ у розмірі 1000,00 грн. ( а.с.24).
27.12.2025 між сторонами укладено Додатковий договір до вказаного кредитного договору, згідно з яким Позивач надав Відповідачу додатковий кредит у розмірі 1000 грн, тобто суму кредиту збільшено до 6500 грн. Погоджено наступні умови: строк, на який надається кредит, - 104 днів.В зв`язку зі збільшенням Суми Кредиту змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, які з дати укладення даного Додаткового Договору становлять: 0.64% (денна процентна ставка) = (4290.7/6441.7)/104 ? 100% . При цьому РРПС - 5757.83%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 10 732 грн. 40 коп., загальні витрати за споживчим кредитом - 4290 грн. 70 коп. (а.с.37-39).
Надання кредитних коштів підтверджується листом надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» № 1-0306 від 03.06.2026, згідно з якими на картковий рахунок № НОМЕР_2 27.12.2025 здійснено переказ у розмірі 1000,00 грн. ( а.с.26).
Згідно з наданим Позивачем розрахунком заборгованість Відповідача за вказаним кредитним договором становить 20005,51 грн, з яких: 6441,70 грн - тіло кредиту, 7135,31 грн - проценти, 6428,50 грн - штрафи, відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 1000.23 грн. від 30.11.2025 року, на суму 1569.57 грн. від 19.12.2025 року (а.с.41-42).
Судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з їх повернення не виконала, відсотки у встановлених договором розмірі не сплатила, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором (оферти) № 21.11.2025-100000802 від 25.11.2025 6441,70 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу, 7135,31 грн - суми заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості по відсоткам в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 6428,50 грн нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам, нарахованим в порядку ст. 625 ЦК України, в розмірі 6428,50 грн до задоволення не підлягають.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 20005,51 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 13577,01 грн що становить 67,86% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1806,70 грн, що складає 67,86% від 2662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833 , МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) заборгованість за кредитним договором № 21.11.2025-100000802 від 21.11.2025 року у розмірі 13577,01 грн та сплачений судовий збір у розмірі 1806,70 грн, а всього 15383,71 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833);
Відповідач:  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік