Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.09.2026 | Справа №607/26214/25 Провадження №2/607/2328/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер-Прайс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_1 адвокат Карпа М.М. звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер-Прайс», у якому просить зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_2 , що накладений згідно з постановою про арешт майна боржника №35119343 від 08.11.2012, Відділ державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13412302 зареєстроване 20.12.2012 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що власником квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 (позивач) є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформила своїх спадкових прав. Тернопільська районна державна нотаріальна контора завела спадкові справи за №301/2015 після ОСОБА_3 та за №446/2014 після ОСОБА_2 . Однак, нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовив, у зв`язку з тим, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано арешт нерухомого майна належного ОСОБА_2 . 
В подальшому позивачу стало відомо, що на виконанні у Переяслав-Хмельницькому міськрайонному відділі ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження ВП №35119343 з виконання судового наказу №2н-8505/08 від 07.10.2009 року виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» боргу у розмірі 8384,32 грн. У ході виконання державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 . ЗАТ «Альфа-Банк» станом на даний час перейменований на АТ «Сенс Банк».
Позивач звернулася із заявою про зняття арешту до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно з відповіддю відділу ДВС у знятті арешту відмовлено та повідомлено, що з 08.11.2012 у відділі на виконанні перебував виконавчий лист №2н-8505/08 від 07.10.2009 виданий Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 8384,32 грн. 24.04.2013 виконавче провадження закінчено відповідно до п.2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції). Станом на 03.12.2025 вище вказане виконавче провадження знищене згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, у зв`язку з цим зняти арешт з майна у відділу ДВС немає можливості, запропоновано звернутися до суду для винесення ухвали про зняття арешту з майна.
Таким чином, наявність обтяження майна порушує права позивача та перешкоджає останній вільно володіти, користуватись та розпоряджатись майном. Оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 23.12.2025 відкрите провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.
У письмових поясненнях представник третьої особи Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо задоволення позову заперечив. Пояснив, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 35119343 з примусового виконання судового наказу № 2н-8505/08 від 07.10.2009 виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Альфа банк» боргу у розмірі 8384,32 грн. Державним виконавцем в межах виконавчого провадження здійснювалися заходи примусового виконання: 08.11.2012 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 08.11.2012 винесено постанову про арешт нерухомого майна боржника, до ДРРП внесений відповідний запис про обтяження за номером 13412302 від 20.12.2012; 24.04.2013 виконавче провадження завершено на підставі п.2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (попередньої редакції), у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яка може бути звернення стягнення. Враховуючи, що рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, а виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання у строки, встановлені законом, підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні.
Ухвалою суду від 03.03.2026 за клопотанням представника позивача витребувано у Тернопільської районної державної нотаріальної контори копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 30.06.2026 до участі у справі залучено співвідповідача ТОВ «Купер-Прайс», який є правонаступником АТ «Сенс Банк» щодо вимог до ОСОБА_2 .
Позивач в судове засідання 10.09.2026 не з`явилась. Представник позивача Карпа М.М. подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. 
Представник відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» Панченко Д.В. в судове засідання 10.09.2026 не з`явився. Подав заяву, у якій просив розглядати справу без їх участі, а також повідомив, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» 24.12.2012 борг за кредитним договором 400215814 продало за договором факторингу Товариству з обмеженою відповідальністю «Купер-Прайс». Тому АТ «Сенс Банк» не є належним відповідачем у справі.
Представник відповідача ТОВ «Купер-Прайс» в судові засідання, в тому числі 10.09.2026, не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин не прибуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання 10.09.2026 не з`явився. Просить розглянути справу без участі державного виконавця, про що зазначив у прохальній частині письмових пояснень.
Ухвалою суду від 28.07.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 09:00 год. 17.09.2026.
Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких міркувань.
Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 19.01.2011 та витягу про державну реєстрацію прав серії ССУ №657383 від 19.01.2011, квартира за адресою АДРЕСА_2 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (по 1/3 частки кожному).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 22.04.2014).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане 02.05.2014).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 02.01.2015). 
Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №446/2014.
Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №460/2014.
ОСОБА_3 звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №301/2015.
ОСОБА_1 звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 за заповітом.
Згідно з відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника №35119343 від 08.11.2012 накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 у зв`язку із боргом згідно з виконавчим документом в розмірі 8384,32 грн, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13412302, зареєстроване 20.12.2012 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
У листі №84446 від 04.12.2025 Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив, що з 08.11.2012 у відділі на виконанні перебував виконавчий лист №2н-8505/08 від 07.10.2009 виданий Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 8384,32 грн. 24.04.2013 виконавче провадження закінчено відповідно до п.2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (попередньої редакції). Згідно з Інструкцією з діловодства в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, а тому станом на 03.12.2025 вище вказане виконавче провадження знищене, згідно з актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення, у зв?язку з чим надати більше інформації по даному виконавчому провадженню, а також зняти арешт з майна у відділу не має можливості. 
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь–якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
На час накладення арешту на майно діяла редакції Закону України «Про виконавче провадження» № 606–XIV від 21 квітня 1999 року.
Так, згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606–XIV державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі – виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606–XIV).
Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606–XIV).
Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених законом заходів щодо своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень.
Згідно статті 57 Закону №606-XIV арешт майна боржника застосовується державним виконавцем з метою забезпечення реального виконання рішення.
Разом із тим, такий захід забезпечення виконання рішення не може існувати самостійно поза межами виконавчого провадження та без наявності правових підстав для подальшого примусового виконання.
Станом на момент вирішення справи судом діє редакція Закону України «Про виконавче провадження» № 1404–VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон).
Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
У постанові Верховного Суду від 04 червня 2025 року №756/8592/24 Верховним Судом зазначено, що застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Ураховуючи обставини цієї справи, зокрема те, що з моменту винесення державним виконавцем постанови минуло більше 13 років, виконавче провадження на виконанні у відділі виконавчої служби з цього часу не перебуває, позивач є спадкоємцем майна, а отже слід зробити висновок, що подальше накладення арешту на майно позивача є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном та обмежує її права, позбавляє її можливості вільно розпоряджатись належним на праві власності майном.
За встановлених обставин, порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_2 , що накладений згідно з постановою про арешт майна боржника №35119343 від 08.11.2012 Відділом державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13412302 зареєстроване 20.12.2012 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_2 , що накладений згідно з постановою про арешт майна боржника №35119343 від 08.11.2012 Відділом державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13412302 зареєстроване 20.12.2012 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання – АДРЕСА_3 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 23494714, адреса місцезнаходження – вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ.
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Купер-Прайс», код ЄДРПОУ 36825312, адреса місцезнаходження – вул. Руденко, 6а, м. Київ.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Переяславський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 34856291, адреса місцезнаходження – вул. Оболонна, 2-В, м. Переяслав, Київська область.

Рішення складено та підписано 17.09.2026.

Головуючий суддя | П. Я. Стельмащук