ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2026 м. Ужгород Справа № 907/1116/25 

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф., 
За участю секретаря судового засідання Сінкіна Е.В.
розглянувши заяви (вх. №02.3.1-02/4435/25 від 11.05.2026) представника фізичної особи – підприємця Корольков Максима Вікторовича, м. Виноградів про ухвалення додаткового рішення

у справі №907/1116/25
за позовом  Берегівської окружної прокуратури, м. Берегове в інтересах держави в особі Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Берегове
та Західного офісу Держаудитслужби, м. Львів
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів – Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
до фізичної особи – підприємця Корольков Максима Вікторовича, м. Виноградів
про визнання недійсними договорів та стягнення суми 628 011,69 грн.

Представники сторін: 
від прокуратури - Андрейчик Алла Миколаївна, прокурор відділу. службове посвідчення №069357 від 01.03.2023
від позивача 1 - не з`явився 
від позивача 2 - не з`явився 
від відповідача - Порада С.В., адвокат
від третьої особи позивачів - не з`явився

в с т а н о в и в:
Прокурор звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Берегове та Західного офісу Держаудитслужби, м. Львів до фізичної особи – підприємця Корольков Максима Вікторовича, м. Виноградів про визнання недійсними договорів № 206 від 21.03.2019, 207 від 21.03.2019, 208 від 21.03.2019, 209 від 21.03.2019 та стягнення суми 628 011,69 грн.
Ухвалою суду від 30.09.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Залучено у порядку вимог ст. 50 ГПК України до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (79005, Львівська обл., місто Львів, вул. Коперника М., будинок 4, код ЄДРПОУ - 20812013).
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 28 січня 2026 р. зі справи № 907/199/24 позовні вимоги задоволено.
В матеріалах справи наявна заява (вх. №02.3.1-02/4435/25 від 11.05.2026) представника фізичної особи – підприємця Корольков Максима Вікторовича, м. Виноградів про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою суду від 30.06.2026 р. заяву (вх. №02.3.1-02/4435/25 від 11.05.2026) представника фізичної особи – підприємця Корольков Максима Вікторовича, м. Виноградів про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 15 липня 2026 р.
Представник відповідача подану заяву підтримує та просить задовольнити.
Прокурор присутній в засіданні суду щодо задоволення заяви заперечує.
Інші учасники в засідання суду не з`явилися про причини неявки не повідомили.

Дослідивши заяву відповідача та матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги, викладені в заяві частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно зі ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. 
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Як встановлено судом 14.10.2025 р. між Адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери», в особі керуючого партнера Греци Ярослава Васильовича, що діє на підставі статуту (надалі - Об`єднання або Виконавець), з однієї сторони, та Фізичною особою-підприємцем Корольков Максимом Вікторовичем укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі Договір).
Виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової (правничої) допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені даним Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надання правової (правничої) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного Договору (п. 1.1 Договору).
За послуги згідно з цим Договором Клієнт сплачує Виконавцю гонорар в наступних розмірах: 1800 грн за одну годину роботи старшого партнера Об`єднання; 1600 грн за одну годину роботи партнера Об`єднання; 1500 грн за одну годину роботи адвоката Об`єднання; 1200 грн за одну годину роботи помічника адвоката Об`єднання (п. 5.1 Договору).
Даний договір набуває чинності з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 10.1 Договору).
10 квітня 2026 року сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги. 
За умовами додаткової угоди сторонами викладено п. 5 Договору у наступній редакції: «За надання послуг згідно з цим Договором Клієнт сплачує Виконавцю гонорар за погодинними ставками у наступних розмірах: 2200 грн — за одну годину роботи старшого партнера Об ’єднання; 2000 грн—за одну годину роботи партнера Об`єднання; 1800 грн — за одну годину роботи адвоката Об ’єднання; 1500 грн — за одну годину роботи помічника адвоката або юриста Об ’єднання.». 5.2. Участь представника Виконавця (адвоката, партнера та/або старшого партнера) у судовому засіданні оплачується у розмірі 2000 грн за одне судове засідання, незалежно від його тривалості. ..... Вказана вартість включає підготовку до судового засідання, дорогу до суду в межах м. Ужгород, очікування початку засідання та безпосередню участь у судовому засіданні. У випадку, якщо судове засідання не відбулося (зокрема у зв`язку з відкладенням, оголошенням перерви, відсутністю сторін або з інших підстав), і Виконавця не було попередньо повідомлено про це до моменту прибуття до суду, така участь також вважається наданою послугою та оплачується у повному обсязі відповідно до цього пункту. У разі проведення судового засідання поза межами м. Ужгород, час, витрачений на дорогу до місця проведення засідання та назад, додатково обліковується та оплачується за відповідною погодинною ставкою із застосуванням коефіцієнта 0,5.».
В матеріалах справи також міститься детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з яким клієнту надано посли вартістю 14 200,00 грн, що включають:
Підготовка відзиву на позовну заяву у справі № 907/1116/25. Тривалість 3 години. Вартістю 4500, 00 грн. Підготовка заяви про зупинення провадження у справі № 907/1116/25 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23. Тривалістю 1 година. Вартістю 1 500,00 грн. Підготовка і подання до суду заяви про ознайомлення із матеріалами справи № 907/1116/25 в електронному вигляді. Тривалістю 0.25 години. Вартістю 375,00 грн. Підготовка проєкту заяви про зміну представника у справі № 907/1116/25. Тривалістю 0.12 години. Вартістю 180,00 грн. Підготовка клопотання про поновлення провадження у справі № 907/1116/25. Тривалістю 0,34 години. Вартістю 510, 00 грн. Підготовка додаткових пояснень у справі № 907/1116/25 у контексті висновків постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від Верховного Суду від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23. Тривалістю 1 година. Вартістю 1500,00 грн. Представництво з метою участі у судовому засіданні від 10.02.2026 у справі № 907/1116/25 (10 хв - очікування судового засідання, 3 хв - безпосередня участь). Тривалістю 0,24 години. Вартістю 360,00 грн. Представництво з метою участі у судовому засіданні від 11.03.2026 у справі № 907/1116/25. Тривалістю 0,25 години. Вартістю 375,00 грн. Представництво інтересів Клієнта з метою участі у судовому засіданні від 15.04.2026 у справі № 907/1116/25. Одне засідання вартістю 2000,00 грн. Представництво інтересів Клієнта з метою участі у судовому засіданні від 06.05.2026 у справі № 907/1116/25 (прийнято рішення про відмову у задоволенні позову). Одне засідання вартістю 2000,00 грн. Підготовка проєкту заяви про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи № 907/1116/25 в суді першої інстанції. Тривалістю 0,50 години. Вартістю 900,00 грн.
Так, при поданні заяви про розподіл судових витрат відповідачем дотримані вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 126 цього ж Кодексу визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з тим, з огляду на предмет позовних вимог, обставини справи та розмір заявлених сум до стягнення витрат на правничу допомогу судом враховано наступне.
Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Суд зазначає, що приписи частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України є аналогічними з приписами частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
В розрізі вищезазначених норм процесуального закону суд дійшов висновку про часткову необґрунтованість клопотання позивача про стягнення 48 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи.
Згідно з ст. 123 цього ж кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд звертає увагу сторін, що для цілей розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу такі витрати повинні бути пов`язані зі справою, а не охоплювати вартість всіх послуг, які надаються Адвокатом на виконання укладеного з Клієнтом договору, в тому числі, з урахуванням фіксованого гонорару адвоката, а розподілу судом підлягає не вартість часу адвоката протягом якого він виконує доручення всі клієнта за Договором, а саме пов`язана зі справою правнича допомога необхідність якої є доведеною та неминучою, обґрунтованою, а її безпосереднє надання стороні підтверджується належними та допустимими доказами.
Стосовно такого виду робіт правової допомоги, як «Підготовка і подання до суду заяви про ознайомлення із матеріалами справи № 907/1116/25 в електронному вигляді.», суд зазначає, що ці витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки остання за своїм змістом спрямована на отримання доступу у підсистемі «Електронний суд» до матеріалів справи шляхом внесення РНОКПП представника заявника до автоматизованої системи документообігу суду. Подання вказаної заяви спрямоване на забезпечення права на доступ до електронної справи та для можливості реалізації своїх прав та обов`язків в електронному вигляді.
З приводу послуги «Підготовка проєкту заяви про зміну представника у справі № 907/1116/25.», суд відзначає, що таке є правом сторони. 
Що ж до послуги «Підготовка проєкту заяви про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи № 907/1116/25 в суді першої інстанції.», то Суд наголошує, що заява сторони про розподіл судових/ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, і може бути складовою відзиву, фактично є проявом реалізації принципів диспозитивності та відшкодування судових витрат.
Таким чином визначені послуги не є пропорційними, необхідними, справедливими та розумними, а тому не підлягають відшкодуванню.
Також, не може бути визнано судом обґрунтованим, збільшення вартості послуг з явки в судові засідання.
Відтак, з огляду на вказані положення ст.ст. 123, 129 ГПК України, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, враховуючи заперечення відповідача, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача та стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 745,00 грн. 

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, 
ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх. №02.3.1-02/4435/25 від 11.05.2026) представника фізичної особи – підприємця Корольков Максима Вікторовича, м. Виноградів про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з Берегівської окружної прокуратури (вул. І. Сечені, 15, м. Берегове, Берегівський район, Закарпатська обл., 90202, код в ЄДРПОУ – 0290996721) на користь Фізичної особи-підприємця Королькова Максима Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) суму 10 745,00 грн (десять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 00 коп.) у відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою при розгляді справи № 907/1116/25.
3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення
Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя О.Ф. Ремецькі