Справа № 1-141/2011 р.

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2011 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 , 
підсудного: ОСОБА_4 , 
потерпілого: ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вище Ольчедаїв, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруже-ного, освіта середня-спеціальна, приватного підприємця, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.172 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , являючись приватним підприємцем та займаючись підприємницькою діяльністю, а саме: перевезенням вантажів автомобільним вантажним транспортом територією України та країн Європи, використовуючи при цьому найману працю та грубо порушуючи вимоги п.6 ст.24 КЗпП України, діючи умисно, прийнявши на посаду водіїв та фактично допустивши до роботи з 10 лютого 2010 року по 02 березня 2011 року ОСОБА_6 , з 15 вересня 2010 року по 15 листопада 2010 року ОСОБА_5 та з 15 вересня 2010 року по 15 жовтня 2010 року ОСОБА_7 , не уклав з останніми трудових договорів у письмовій формі та в порушення ст.24-1 КЗпП України і п.2 «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою`затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року не подав їх на реєстрацію до державної служби зайнятості, чим грубо порушив конституційні права громадянина на зарахування часу роботи до стажу, який дає право на трудову пенсію, що передбачено ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на охорону праці, зазна-чене в ст.5 Закону України «Про охорону праці», право на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яке закріплене ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Також, вико-ристовуючи найману працю ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час їх роботи, ОСОБА_4 не нараховував і не обліковував заробітну плату, а виплачував її в «конвертах», тобто без оформлення відомостей або інших платіжно-видаткових документів про виплату заробітної плати, чим грубо порушив вимоги ст.30 Закону України „Про оплату праці”. Також, в порушення вимог ст.48 КЗпП України ОСОБА_4 трудові книжки на ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не вів, в порушення вимог ст.ст.253, 254 КЗпП України за вказаних найманих працівників не звітував і страхові внески не сплачував до Могилів-Подільського міськрайонного центру зайнятості, Могилів-Подільського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Могилів-Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та управління Пенсійного Фонду України у місті Могилів-Подільському, позбавивши цим самим їх права на одержання відповідних соціальних гарантій в разі настання будь-якого страхового випадку. 
Таким чином, вищевказані дії приватного підприємця ОСОБА_4 призвели до грубого порушення конституційних прав громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на працю.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4  свою вину за ст.172 ч.1 КК України визнав повністю, суду пояснив, що з 12 жовтня 2009 року по даний час відповідно до свідоцтва серії В03 № 288980 являється приватним підприємцем та займається підприємницькою діяльністю –автомобільним вантажним транспортом по перевезенню вантажів по Україні та країнам Європи. У зв`язку з тим, що для перевезення вантажів на вантажних автомобілях, які йому належать на праві власності необхідні були водії, тому ОСОБА_4 прийняв на роботу на посаду водія з 10 лютого 2010 року ОСОБА_6 , який працював у нього на автомобілі марки МАН державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , який працював у нього з 15 вересня 2010 року до 15 листопада 2010 року на автомобілі МАН державний номерний знак НОМЕР_2 та ОСОБА_7 , який працював у ОСОБА_4 з 15 вересня 2010 року по 15 жовтня 2010 року, на автомобілі марки МАН державний номерний знак НОМЕР_3 . ОСОБА_5 та ОСОБА_7 офіційно працювали у приватного підприємця ОСОБА_8 , однак ОСОБА_4 використовував їх працю за вказаний період у зв`язку з відсутністю роботи у приватного підприємця ОСОБА_8 . За вказаний період він використовував найману працю ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 без укладення з ними трудових договорів. Робота вказаних працівників заключалась в перевезенні вантажів по Україні та країнами Європи. Кожний найманий працівник фактично мав 2 вихідні дні в неділю в залежності від їх потреби. Заробітну плату ОСОБА_4 зазначеним найманим працівникам виплачував особисто в кінці кожного місяця в сумі 1200 гривень кожному. Про отримання заробітної плати у відомостях та інших документах ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не розписувались. Записи в трудову книжку ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про взяття їх на роботу ОСОБА_4 також не робив. Про те, що він використовував працю вказаних найманих працівників на посаді водіїв в Могилів-Подільський міськрайонний центр зайнятості та інші фонди не повідомляв та внески не сплачував. З метою усунення виявлених порушень та не допущення в подальшому порушень трудового законодавства, 02 березня 2011 року після проведеної міжрайпрокуратурою перевірки, ОСОБА_4 уклав трудовий договір з ОСОБА_6 та на даний час займається підприємницькою діяльністю відповідно до чинного законодавства та зобов`язується в подальшому його не порушувати. У вчиненому злочині щиро розкаюється.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що з початку 2010 року він уклав трудовий договір з приватним підприємцем ОСОБА_8 та працює у нього по даний час на посаді водія по перевезенню вантажів по території України та країнам Європи. У зв`язку з тим, що у приватного підприємця ОСОБА_8 не було роботи, він та його рідний брат ОСОБА_7 15 вересня 2010 року звернулися до приватного підприємця ОСОБА_4 , який також займається перевезенням вантажів по території України та країнам Європи та попросили тимчасово попрацювати у нього водіями. ОСОБА_4 повідомив, що в місяць він зможе виплачувати заробітну плату в сумі 1200 гривень кожному. На його пропозицію він та ОСОБА_7 погодились, після цього, йому був наданий для перевезення вантажу автомобіль МАН державний номерний знак НОМЕР_2 на якому він працював з 15 вересня 2010 року до 15 листопада 2010 року. ОСОБА_7 , був наданий автомобіль марки МАН державний номерний знак НОМЕР_3 , на якому він працював з 15 вересня 2010 року по 15 жовтня 2010 року. За період роботи у приватного підприємця ОСОБА_4 у нього було два вихідних дня на тиждень. Заробітну плату він в кінці кожного місяця готівкою в розмірі 1200 гривень отримував на руки, які виплачував йому ОСОБА_4 . У відомостях та інших документах про отримання заробітної плати він не розписувався. Трудовий договір з приватним підприємцем ОСОБА_4 він та його брат не укладали. Трудову книжку про взяття його на роботу приватному підприємцю ОСОБА_4 він та його брат ОСОБА_7 не надавали. 15 листопада 2010 року він повернувся на роботу до приватного підприємця ОСОБА_8 де працює по даний час. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 за період його роботи, повністю розрахувався з ним, претензій до нього він ніяких не має.
В судове засідання потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явились, надіславши письмові заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність з огляду на те, що вони претензій до підсудного не мають. У звязку з цим судом було оголошено показання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні, які являються аналогічними показанням потерпілого ОСОБА_5 . 
Крім визнання вини підсудним ОСОБА_4 та його показань в судовому засіданні, показань потерпілих, його вина в інкримінованому діянні підтверджується: - журналом реєстра-ційних карток ВРЕР ДАІ, в яких зазначений ОСОБА_4 як власник трьох автомобілів марки «МАN»(а.с.17); - листом Державної прикордонної служби України № 23/874 від 28.02.11 року та додатками до нього про перетин кордону з 2010 року по 2011 рік ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 на автомобілях, що належать ОСОБА_4 (а.с.20-25); - листом Могилів-Подільського міськрайонного центру зайнятості № 02-363 від 24.03.11 року, згідно якого ОСОБА_4 знаходиться на обліку у Могилів-Подільському міськрайонному центрі зайнятості, як платник до ФЗДССУВБ і станом на 24.03.2011 року між приватним підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і ОСОБА_9 укладені діючі трудові договори, а саме: з 02.03.2011 року (а.с.27); - листом Могилів-Подільського міськрайонного центру зайнятості № 02-209 від 09.02.11 року про те, що приватний підприємець ОСОБА_4 не зареєстрований та трудові договора з найманими працівниками не укладав (а.с.29); - листом фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 61 від 10.02.11 року та № 131 від 23.03.11 року, відповідно до яких ОСОБА_4 у даному фонді не значиться (а.с.33, 35); - листом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 4030/17 від 25.03.11 року, згідно якого ОСОБА_4 зареєстрований в Могилів-Подільській ОДПІ як приватний підприємець, вид діяльності –діяльність автомобільного вантажного транспорту, ремонт автомобілів, ним зареєстрована трудова угода з ОСОБА_10 (а.с.37); - листом Могилів-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції № 717 від 08.02.11 року, відповідно до якого ОСОБА_4 зареєстрований в Могилів-Подільській ОДПІ як приватний підприємець, вид діяльності –роздрібна торгівля, трудові угоди не зареєстровані (а.с.39); - листом Пенсійного фонду України у м.Могилів-Подільський № 1318/06-42/03 від 24.03.2011 року, згідно якого фізична особа суб`єкт підприємницької діяльності – ОСОБА_4 взятий на облік 07.11.2006 року і не звітував щодо нарахованого фонду оплати праці за найманих працівників (а.с.41); - листом Пенсійного фонду України у м.Могилів-Подільський № 519/06-42/03 від 11.02.11 року, що ФОП ОСОБА_4 зареєстрований в управлінні з 07.11.2007 року та за найманих працівників внески не сплачує (а.с.43); - листом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення виконавчої дирекції у Могилів-Подільському районі № 01-60 від 24.03.11 року про те, що приватний підприємець ОСОБА_4 станом на 01.01.2011 року на обліку у даному фонді не перебував (а.с.45); - листом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділення виконавчої дирекції у Могилів-Подільському районі № 01-23 від 09.02.11 року, згідно якого приватний підприємець ОСОБА_4 не знаходиться на обліку у даному фонді та не сплачує внески за найманих працівників (а.с.47) та іншими матеріалами справи.
Таким чином, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що підсудний ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.172 КК України –грубе порушення законодавства про працю.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують його покарання. 
Злочин, передбачений ч.1 ст.172 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Підсудний ОСОБА_4 раніше не судимий. 
Обставиною, що пом`якшує його покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено. 
Суд також приймає до уваги те, що підсудний ОСОБА_4 працює, за місцем проживання характеризується позитивно, потерпілі претензій до нього не мають.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням покаран-ня у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.321-324, 327, 332-335 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.172 ч.1 КК України і обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень. 

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 днів з дня його проголошення.

Суддя :