Справа № 468/448/26 
Провадж.№ 2/481/400/2026
Р І Ш Е Н Н Я
іменем У К Р А Ї Н И

21.07.2026 року м.Новий Буг
Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
у лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 21064,44 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (далі відповідач) було укладено договір про споживчий кредит №7013894. Відповідно до договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати та надало відповідачу кредит на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним та комісію.
25.06.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №107-МЛ, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №7013894 від 10.01.2024 року.
Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 21064,44 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 6225,00 грн, заборгованість за процентами у розмірі 14389,44 грн, заборгованість за комісією в розмірі 450,000 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.03.2026 року справу направлено за підсудністю до Новобузького районного суду Миколаївської області. 
Справа надійшла до суду 23.03.2026 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею визначено – Уманську О.В.
Ухвалою суду від 26.03.2026 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін (письмове провадження).
Ухвалою суду від 26.03.2026 року судом за клопотання позивача витребувано додаткові докази, які надійшли до суду 20.04.2026 року.
В матеріалах справи мається заява представника позивача про підтримання позовних вимог, з клопотанням про розгляд справи без участі його представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
04.05.2026 року на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшов відзив, відповідно до якого остання не заперечує факт укладення кредитного договору, однак не погоджується з розміром заборгованості. Зазначає, що нею частково виконувалися зобов`язання щодо погашення заборгованості, однак у зв`язку з складним матеріальним становищем (перебуванням у декретній відпустці, наявність на утриманні чотирьох дітей та проживання за кордоном) остання не мала змоги вчасно виконати зобов`язання. Вважає що розмір нарахованих процентів є надмірним і таким що значно перевищує суму основного боргу. Просила здійснити перевірку обґрунтованості нарахованих штрафних санкцій і відсотків.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
10.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №7013894. Відповідно до договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 7500 гривень зі строком користування протягом 105 днів (з 10.01.2024 року), а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит ( рекомендована дата 25.01.2024 року, а остаточна до 24.04.2024 року), а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Процентна ставка протягом пільгового періоду (перші 15 днів) складає 1,02 % в день, а протягом поточного періоду – 2,30% в день. Комісія за надання кредиту – 450,00 грн (6 % від суми кредиту). Загальна вартість кредиту – 24622,50 грн. 
Відповідно до 2.3.1 кредитного договору Позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови що Позичальнику доступна така можливість, відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування позичальник має вчинити дії передбачені п.2.3 Договору, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, в розмірі що визначається змістом додатку/додаткової угоди, що підписується позичальником у зв`язку з пролонгацією та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі строки продовження та максимальні ставки комісії за продовження кредиту визначаються в таблиці зазначеній в розділі 2.3.1 Договору. 
Відповідно до п.2.3.2 Договору, після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, Позичальник має направити Кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із зазначеною датою із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається кредитодавцем Позичальнику в смс-повідомоенні, а також підписати додаток/додаткову угоду до Договору, що містить оновлений графік платежів та здійснити платіж обумовлений цим п.2.3 Договору та визначений додатком/додатковою угодою. Виконання Позичальником лише частини дій передбачених цим пунктом, у т.ч. не здійснення платежу та / або не підписання додатку/додаткової угоди, не призводить до пролонгації.
Факт перерахування 10.01.2024 року ТОВ «Мілоан» кредитних коштів у розмірі 7500 грн. 00 коп. на картковий рахунок відповідача НОМЕР_1 підтверджується платіжним дорученням № 119937639 від 10.01.2024 року, інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.04.2026 року про належність карткового рахунку ОСОБА_1 та зарахування кредитних коштів у розмірі 7500,00 грн 10.01.2024.
25.06.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №107-МЛ, за яким первісний кредитор серед іншого відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №7013894 від 10.01.2024 року.
Акт приймання передачі Реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги №107-МЛ складений та підписаний сторонами 25.06.2024 року. Кошти за відступлення прав вимоги у розмірі визначеному Договором сплачено відповідно до платіжної інструкції №3446 від 25.06.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги №107-МЛ від 25.06.2024 року, під номером 2523 в реєстрі зазначено про відступлення прав вимоги до боржника ОСОБА_1  за кредитним договором №7013894 від 10.01.2024 року у сумі 21064,44 грн.
У досудовій вимозі позивачем відповідача повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №7013894 та про необхідність виконання зобов`язання за кредитним договором .
Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Вищевказаний договір був укладений з дотриманням вимог щодо укладення електронних правочинів, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 207, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», який містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів, складений в передбаченій законом формі, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором – 397000. Що також не заперечується відповідачем.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України).
З огляду на вищевикладене ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №7013894 від 10.01.2024 року.
З матеріалів справи також вбачається, що відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість в загальному розмірі 21064,44 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 6225,00 грн, заборгованість за процентами у розмірі 14389,44 грн, заборгованість по комісії в розмірі 450,00 грн.
Отримання відповідачем кредиту підтверджене відповідним розрахунком, квитанцією, узгоджується з умовами договору та не заперечується відповідачем.
Разом з тим суд не погоджується з розрахунком заборгованості первісного кредитора наданим позивачем в частині нарахування відсотків з огляду на наступне. 
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так, відповідно до положень п.п.1.3 та 1.4 Договору №7013894 від 10.01.2024 року, кредит надається строком на 105 днів. Крім того п 1.4 Договору та графіком розрахунків визначено кінцеву дату повернення кредиту – 24.04.2024 року.
Натомість відповідно до положень п.2.2.3 Договору, після спливу строку кредитування ( з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.
В розрахунку заборгованості відображено відомості про нарахування та сплату комісії за пролонгацію 29.01.2024 року та 16.02.2024 року. Таким чином загальний строк кредитування в розрахунку становить 128 днів.
Натомість для пролонгації кредитного договору Позичальник крім сплати платежів відповідно до п.2.3.2 Договору має вчинити інші визначені договором дії, а саме - після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, Позичальник має направити Кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із зазначеною датою із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається кредитодавцем Позичальнику в смс-повідомоенні, а також підписати додаток/додаткову угоду до Договору, що містить оновлений графік платежів та здійснити платіж обумовлений цим п.2.3 Договору та визначений додатком/додатковою угодою. Виконання Позичальником лише частини дій передбачених цим пунктом, у т.ч. не здійснення платежу та / або не підписання додатку/додаткової угоди, не призводить до пролонгації.
Доказів направлення Кредитодавцю електронного звернення/повідомлення із зазначеною датою із застосуванням одноразового ідентифікатора, а також підписання додатку/додаткової угоди до Договору, що містить оновлений графік платежів, які підтверджують ініціювання продовження строку, а також зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять, а відтак розмір процентів підлягає перерахуванню.
Таким чином, розмір процентів відповідно до умов договору та з врахуванням часткового погашення заборгованості 29.01.2024 року у розмірі 2250,00 гривень та 16.02.2024 року у розмірі 1500,00 гривень, які відповідно до визначеного ЗУ «Про споживче кредитування» порядку черговості погашення вимог необхідно зарахувати на погашення боргу та відсотків у рівних частках, складає :
за період з 10.01.2024 року до 25.01.2024 року 22,50 (7500 грн х 1,02% х 15 днів – 1125,00 грн часткова оплата) гривень;
за період з 26.01.2024 року до 29.01.2024 року 690,00 (7500 грн х 2,30% х 4 дні) гривень;
29.01.2024 року частково погашено заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1125,00 грн, таким чином тіло кредиту складає 6375,00 грн ( 7500 - 1125)
за період з 30.01.2024 року до 15.02.2024 року 1742,71 (6375 грн х 2,30% х 17 днів – 750,00 грн часткова оплата) гривень;
16.02.2024 року частково погашено заборгованість за тілом кредиту у розмірі 750,00 грн, таким чином тіло кредиту складає 5625,00 грн ( 6375 - 750)
за період з 16.02.2024 року до 24.04.2024 року 8926,88 (5625 грн х 2,30% х 69 днів) гривень, а всього 11 382,09 гривень.
Стосовно стягнення заборгованості, яка була нарахована відповідачу після 24.04.2024 року необхідно відмовити.
Що відповідає викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), де зазначено наступне: очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. І незважаючи на те, що сторони в кредитних договорах визначили, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку.
Вимог щодо стягнення заборгованості відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України позивачем не заявлено.
Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором №7013894 становить 17457,09 гривень (5625,00 грн тіло кредиту + 11382,09 грн проценти + 450,00 грн комісія). 
Щодо тверджень відповідача про необхідність зменшення розміру нарахованих процентів, оскільки останній є надмірним і таким що значно перевищує суму основного боргу суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.
Приймаючи пропозицію Товариства про укладення кредитного договору позичальник підтвердив, що ознайомлений та погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом , повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов Кредитного договору та Правил (п.6.3. Договору).
Оскільки процентна ставка за користування кредитом була погоджена сторонами Договору, тоді як відповідно до цивільного законодавства (статті 626-628 ЦК України) зміст умов договору визначається саме за домовленістю сторін, у суду першої інстанції відсутні підстави для зменшення її розміру. Крім того, на підтвердження тяжкого матеріального становища відповідачем до матеріалів справи не долучено жодного доказу.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи розмір та види судових витрат по справі, ступінь доведеності факту їх понесення позивачем, а також результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (82,87 %) у вигляді судового збору в розмірі 2206,33 гривень. 
Щодо вирішення судом питання про судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою судом встановлено наступне.
Відповідно до ч.ч.3-4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір №0107 про надання правничої допомоги від 01.07.2025 укладений між АО «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. та ТОВ «ФК «Кредит Капітал», акт наданих послуг від 12.02.2026 року №Д/17033 у розмірі 8000,00 гривень , детальний опис наданих послуг по Акту №Д/17033 від 12.02.2026 року.
За змістом частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежне від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 цього Кодексу).
Суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн за участь у даній справі, не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи та ціною позову, їх необхідністю для постановлення судового рішення. Зокрема, суд дійшов висновку, що написання позовної заяви здійснено у типовій категорії справ, а тому не потребує значних затрат часу на виконання таких робіт. Крім того суд вважає що окреме вивчення матеріалів справи ( поза рамками складання позовної заяви з тривалістю 3 год 30 хв ) тривалістю 2 години не відповідає критерію необхідності. Крім того в договорі про надання правової допомоги зазначено про фіксовану вартість однієї кредитної справи у розмірі 8000 гривень, без деталізації вартості години робіт. Також вартість години надання правничої допомоги не зазначено і в детальному описі наданих послуг.
Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, ціни позову, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, часткового задоволення позовних вимог (82,87%), суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в даній справі повинні складати 3314,80 гривень ( 4000 грн х 82,87%).
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,  задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, ІВАN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614 ) заборгованість за кредитним договором №7013894 від 10.01.2024 року в розмірі 17 457,09 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, ІВАN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614 ) судовий збір в розмірі 2 206,33 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, ІВАN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 314,80 гривень.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 . 
Повне судове рішення складено 21.07.2026 року.

Суддя