П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року місто Київ

справа №759/13993/23
провадження № 22-ц/824/2147/2026 

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 

сторони:
позивач - Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»
відповідач -  ОСОБА_1 

розглянув у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 

на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року, ухвалене у складі судді Сенько М.Ф.,

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року позивач АТ КБ «Приват Банк» звернувся з цим позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.07.2014 у сумі 80198,41 грн., з яких: 66595,61 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13602,80 заборгованість за відсотками. 
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12.11.2024 позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 01.07.2014 в розмірі 80198,41 грн., судовий збір у розмірі 2684 грн., а всього 82882, 41 грн..
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність належних доказів на підтвердження позовних вимог. Надана банком виписка не підтверджує факту зарахування кредитних коштів, анкета заява не містить відомостей щодо погодженого сторонами кредиту та його умов, інформації щодо обраного відповідачем типу картки, а є інформаційним документом із зазначенням контактної інформації. Хоч анкети заява і підписана відповідачем, однак не містить інформації щодо наміру скористатись кредитною послугою, не містить бажаний кредитний ліміт. Ознайомлення з Тарифами і умовами та правилами надання банківських послуг також не підтверджені підписом відповідача. Надана виписка за карткою НОМЕР_1 розпочинається з 11.10.2013 з виплати в сумі 278,45 грн. без позначки стосовно кредитного ліміту. Згідно наданої банком довідки про видачу кредитних карток вбачається, що такі видані за договором від 24.10.2012.
Позивач надав письмові пояснення щодо апеляційної скарги та просив залишити таку без задоволення, а рішення суду без змін.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.10.2025 відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 13.05.2025 призначено справу до розгляду в судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.07.2026 складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що 01.07.2014 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та додаток до неї, відповідно до якої відповідач отримав платіжну карту, на якій встановлено кредитний ліміт, який збільшився до 68000 грн.
14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується випискою із реєстру юридичний осіб та статутом АТ КБ «Приватбанк».
Відповідачем окрім анкети-заяви був підписаний також і паспорт споживчого кредиту, який містить зазначення розміру відсотків за користування кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, на вказаному документі міститься підпис відповідача, відповідач був ознайомлений з механізмом кредитування та вартістю кредиту. Таким чином, у відповідача не могло виникнути припущень щодо безвідсоткового використання коштів. Відповідач усвідомлював, який характер відносин з позивачем наступає при укладанні даного кредитного договору. Більше того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що він обізнаний з конкретними умовами кредитування у його випадку.
До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua.
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості станом на 28.06.2023 за ОСОБА_1 значиться заборгованість у розмірі 80198.41 грн. з яких: 66595,61 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 13602,80 грн. - заборгованість за відсотками.
Факт наявності заборгованості також підтверджується випискою за договором №б/н про рух коштів, з якої також вбачається, що відповідачем здійснювалося користування кредитними коштами та часткове погашення заборгованості, яке по своїй суті є визнанням відповідачем заборгованості.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав позовні вимоги доведеними належними доказами, що не спростовані відповідачем.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, виходячи з наступного.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Верховний Суд у своїх висновках наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Визначеними ч. 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, є: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК України).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг від 01.07.2014 № б/н шляхом підписання анкети - заяви. У заяві вказано, що відповідач згоден, що ця заява разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами і Правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 28).
Анкета - заява викладена російською мовою.
Також банк надав копії ще двох анкет - заяв, вже українською мовою, із зазначенням контактної інформації про ОСОБА_1 , датовані 14.01.2019.
Банк просив стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 80198,41 грн., з яких: 66595,61 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13602,80 заборгованість за відсотками на підставі зазначеного договору на підставі кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 01.07.2014.
Проте, з аналізу змісту анкети - заяви від 01.07.2014 № б/н вбачається, що у графі «бажаний кредитний ліміт» відсутня будь - яка інформація, також не вказано, яку саме картку бажає оформити відповідач. У анкеті - заяві міститься контактна інформації про ОСОБА_1 (ПІБ, дата народження, паспортні даті, контакті телефони тощо), однак умови, які б передбачали надання чи погодження сторонами кредитного ліміту, відсотків за користування кредитними коштами, чи взагалі відкриття кредитної картки за цим договором - відсутні.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, посилався на витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та витяг з «Тарифів банку», як на невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, з якими саме «Тарифами» та «Умовами і правилами надання банківських послуг» відповідач ОСОБА_1 ознайомився та погодився, підписуючи анкету - заяву про приєднання до «Умов та правил» надання банківських послуг у «ПриватБанку».
19.02.2024 позивач подав до суду першої інстанції клопотання про долучення письмових доказів, до якого долучено Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, однак такий документ хоч і підписаний ОСОБА_1 , однак датований 14.06.2022, відповідно, не зрозуміло, яким чином цей доказ підтверджує позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором від 01.07.2014. 
Так, банком на підтвердження позовних вимог також надано документи з назвою «розрахунок заборгованості за договором від 01.07.2014 за період з 01.07.2014 по 31.05.2015», «розрахунок заборгованості за договором від 01.07.2014 за період з 01.06.2015 по 30.06.2015», «розрахунок заборгованості за договором від 01.07.2014 за період з 01.07.2019 по 28.06.2023», які не можуть бути взяті судом до уваги як докази, оскільки такі підписані не встановленою особою та не завірені належним чином. 
Довідки з номерами карток, їх термінами дії та типом картки також не підтверджують позовних вимог за договором від 01.07.2014. 
Також, в матеріалах справи міститься документ, підписаний ОСОБА_1 з інформацією про умови кредитування, датований 23.03.2020, що також не підтверджує позовних вимог.
Таким чином, у наданій до суду анкеті - заяві 01.07.2014 відсутні будь - які вказівки щодо погодження сторонами умов, які б стосувались виникнення кредитних зобов`язань між банком та ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу «Умови та правила банківських послуг», відсутність у підписаній відповідачем анкеті - заяві домовленості сторін про умови кредитування, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, відповідно наявні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду згідно з вимогами ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким Акціонерному товариству «Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити у задоволенні позову.
Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3633,40 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус