СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м. Харків Справа №917/246/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,
учасників справи:
від ініціюючого кредитора - Костиря Г.А.,
від боржника - не з`явився,
розпорядника майна боржника арбітражного керуючого - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (вх.№868П від 16.04.2026) на ухвалу Господарського суду Полтавської області про відкриття провадження у справі про банкрутство від 26.03.2026 у справі №917/246/26 (м. Полтава, суддя Білоусов С.М., повна ухвала складена 31.03.2026)
за заявою Приватного підприємства фірми «Юкон Агро», с. Наталине, Берестинський район, Харківська область,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй», с. Попівка, Карлівський район, Полтавська область,
про відкриття провадження у справі про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник - Приватне підприємство фірма «Юкон Агро» звернулося до Господарського суду Полтавської області через систему «Електронний суд» із заявою № 19/02 від 19.02.2026 року (вх. № 255/26 від 20.02.2026 року) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй».
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.03.2026 відкрито провадження за заявою Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" у справі №917/246/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй». Визнано кредиторські вимоги Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" в сумі 26 624,00 грн - судовий збір за подання заяви - 1 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 3 949 348,86 грн. заборгованості, яка складається з повернення попередньої оплати за Договором у розмірі 2 615 916,00 грн.; інфляційних втрат у розмірі 329 671,68 грн; 3% річних у розмірі 111 368,15грн.; пені у розмірі 844 880,32 грн., витрат на відшкодування судового збору у розмірі 37 519,92 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 992,79 грн. (основна заборгованість) - 4 черга задоволення вимог кредиторів (з правом вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію, згідно зі ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства. З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі постановлено оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй». Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів. Призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» арбітражного керуючого Шубу Володимира Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 467 від 15.03.2013 року; адреса: 61165, м. Харків, вул. Космічна, 26, к. 313). Зобов`язано розпорядника майна повідомити орган державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та знаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Докази повідомлення надати господарському суду. Зобов`язано розпорядника майна подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстр заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), докази повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду (строк подання вказаних відомостей не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду).Зобов`язано розпорядника майна скласти та подати на затвердження господарського суду реєстр вимог кредиторів (строк подання реєстру не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду). Постановлено вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави. Зобов`язано розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника не пізніше двох місяців, а в разі значного обсягу майна боржника - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання (акт інвентаризації надати суду). За можливості проведення санації боржника надати план санації останнього.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26 березня 2026 року (повний текст складено 31.03.2026) у справі № 917/2135/24; ухвалити в цій частині нове рішення, яким згідно п. 10 ч. 1 ч. 2 ст. 90 КУзПБ закрити провадження у справі про банкрутство.
В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» про те, що:
- висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам. Фактично товаро-транспортна накладна на відвантаження/прийняття від боржника до ПП фірма «Юкон Агро» на суму 1196820,00 грн., в т.ч. відвантаження за товарно-транспортною накладною від 11.10.2024р. № 1110/1 повернута та надіслана ТОВ «Агро Ел-Строй» засобами електронного зв`язку 20 лютого 2025 року. З боку ТОВ «Агро Ел-Строй» на адресу ПП фірма «Юкон Агро» направлено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в розмірі 1196820,00 грн.
Суд не перевірив обґрунтованість вимог заявника, часткове виконання боржником своїх майнових зобов`язань шляхом їх зарахування, відповідно господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.
Таким чином, внаслідок проведеного зарахування зустрічних однорідних грошових вимог між сторонами правочину, з огляду на висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладених у постанові від 22.01.2021 у справі №910/11116/19 щодо застосування статті 601 Цивільного кодексу України, та фактичних обставин справи, у місцевого суду були наявні всі підстави для відмови в задоволенні заяви ТОВ фірма «Юкон Агро» про відкриття провадження у справі №917/246/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй», оскільки визнана судом сума заборгованості на час постановлення оскаржуваної ухвали, викликає обґрунтовані сумніви щодо її правильності;
- призначення місцевим судом арбітражного керуючого Шуби В.І. розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» відбулось без належного врахування заперечень останнього і суперечить ст. 13 Господарського процесуального кодексу України.
Апелянт зазначає про те, що арбітражний керуючий зареєстрований та здійснює діяльність у місті Харкові, що знаходиться на значній відстані (понад 100 км) від місцезнаходження боржника та господарського суду. Значна відстань зумовлює надмірні витрати на відрядження (транспорт, готелі), що покладаються на боржника, та перешкоджає оперативному управлінню майном, проведенню інвентаризації та участі у засіданнях.
Скаржник також вказує про те, що положення КУзПБ та логіка професійної діяльності арбітражного керуючого (незалежна професійна діяльність) виключають можливість зайняття підприємництвом у сферах, що можуть створити конфлікт. Крім того, статус ФОП свідчить про наявність сторонніх комерційних інтересів, що ставить під сумнів «незалежність» згідно зі ст. 11 КузПБ. Шуба В.І. , окрім здійснення діяльності арбітражним керуючим, є засновником учасником ТОВ «Незалежна-ескпертна компанія» та ПП «Сенс СВШ». Наявність бізнес-інтересів Шуби В.І. у створених ним підприємствах створює ризик його упередженості.
Крім того, згідно з офіційними даними Єдиного реєстру арбітражних керуючих та порталу «Судова влада України», станом на березень 2026 року Арбітражний керуючий Шуба В.І. бере участь у статусі розпорядника майна, ліквідатора або керуючого санацією у понад 40 активних провадженнях у господарських судах різних областей України (Харківської, Полтавської, Київської та інших). За даними моніторингу судового реєстру та платформ (Opendatabot, Clarity Project), він бере участь або брав участь у сотнях справ (загальна кількість згадок у судових рішеннях перевищує декілька тисяч). Він одночасно веде справи в господарських судах різних областей (Харківська, Полтавська, Київська та інші), що фізично ускладнює особисту участь у засіданнях та інвентаризацію майна. Така кількість справ об`єктивно унеможливлює дотримання принципу розсудливості та добросовісності, передбаченого ст. 11 Кодексу України з процедур банкрутства.
Враховуючи значну територіальну віддаленість об`єктів у цих справах та обмежені часові ресурси однієї особи, призначення Шуби В. І. створить реальний ризик порушення процесуальних строків та прав кредиторів на розгляд справи впродовж розумного строку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини)». Викладені обставини свідчать про наявний сумнів щодо можливості виконання свої обов`язків та великого ризику порушення процесуальних строків та затягування процедури банкрутства у цій конкретній справі;
- місцевий суд не звернув уваги на те, що наявні у справі докази, які надані ПП фірма «Юкон Агро» у цій справі суперечать одні одному, тому підлягали дослідженню та оцінці в сукупності з іншими матеріалами справи відповідно до приписів ГПК України, які регулюють ці питання. 
Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до витягу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2026 для розгляду справи №917/246/26 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (вх.№868П від 16.04.2026) на ухвалу Господарського суду Полтавської області про відкриття провадження у справі про банкрутство від 26.03.2026 у справі №917/246/26 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору, необхідності надати уточнення вимог прохальної частини апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами поважності причин його пропуску.
В строк, наданий судом, від апелянта надійшли заяви (вх.4849 від 30.04.2026), (вх.№4851 від 30.04.2026), про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 21.04.2026 та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (вх.№4852 від 30.04.2026). Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, подано уточнення вимог прохальної частини апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами поважності причин його пропуску.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №917/246/26. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (вх.№868П від 16.04.2026) на ухвалу Господарського суду Полтавської області про відкриття провадження у справі про банкрутство від 26.03.2026 у справі №917/246/26. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/246/26. Призначено справу до розгляду на "04" червня 2026 р. о 10:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.
Від Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5668 від 20.05.2026), в якому останнє просить дозволити представнику кредитора - адвокату Костирі Геннадію Анатолійовичу приймати участь в усіх судових засіданнях по справі №917/246/26, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою ВКЗ через систему «Електронний суд». Відмовити в задоволенні апеляційної скарги боржника.
Апелянт вважає, що місцевий господарський суд не повно та не всебічно розглянув справу, не надав всім доводам сторін належну правову оцінку, не оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та постановив незаконне, неправильне по суті і несправедливе рішення.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу Приватне підприємство фірма «Юкон Агро» вказує про те, що:
- фактично доводи апеляційної скарги боржника зводяться до переоцінки доказів досліджених під час розгляду справи №917/1092/25, та встановлених обставин рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025року, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025року у справі №917/1092/25.
Так, боржник в апеляційній скарзі вказує на те, що з його боку була здійснена поставка частини товару за договором від 19.06.2024 року № 19062024-0 на суму 1 196 820,00 грн., в т.ч. відвантаження за товарно-транспортною накладною від 11.10.2024 року № 1110/1 згідно Додатку №1 (Комплектувальна відомість №1) до Договору, наступного Обладнання: транспортеру ланцюгового № 1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м, у кількості 1 штука, вартістю 569 220 грн з ПДВ; транспортеру ланцюгового № 2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м, у кількості 1штука, вартістю 627 600 грн з ПДВ. Також, боржник зазначає, ПП фірма «Юкон Агро» прийняв від ТОВ «АГРО ЕЛ СТРОЙ» часткове виконання зобов`язання на суму 1 419 096,00 грн. Між тим, суд під час розгляду справи №917/1092/25, вже надав оцінку цим доказам, вирішивши спір по суті та прийшов до переконливого висновку про їх неналежність та як наслідок про відсутність доказів часткового виконання боржником своїх зобов`язань.
Доказів погашення заборгованості після постановлення рішення суду у справі №917/1092/25 боржником не надавалось. Таким чином, на підтвердження безспірності своїх вимог, кредитором надані рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року у справі № 917/1092/25, додаткове рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 року у справі № 917/1092/25, постанова Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 року, та видані на їх підставі накази;
- суд у даному провадженні позбавлений можливості встановлювати обставини щодо виконання наказів Господарського суду Полтавської області у справі № 917/1092/25, в інший спосіб ніж у той, що передбачений наведеними вище положеннями Закону України «Про виконавче провадження», та нормами ГПК України, які регламентують «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах» та «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Як наслідок, вимоги кредитора мають безспірний характер, бо спір між тими самими сторонами був вирішений Господарським судом Полтавської області при розгляді справи № 917/1092/25, та одночасно судом до підготовчого засідання не будо встановлено факту погашення боржником вимог кредитора у повному обсязі, а тому підстав для відмови у відкритті провадження у справі, передбачених ч. 6 ст. 39 КУзПБ, судом попередньої інстанції не встановлено;
- справа про банкрутство боржника як за суб`єктним складом так і за предметною юрисдикцією віднесена до господарського судочинства та підлягає розгляду в господарських судах України, а тому підстав для закриття провадження за п.10 ч.1 ст. 90 КУзПБ у суду першої інстанції не було. 
22.05.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/246/26 (вх.№ 5789).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» - адвоката Плеханова І.О. (вх.№5783 від 25.05.2026) про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/246/26, яке відбудеться 04.06.2026 о 10:30 год, у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №917/246/26, яке призначено на 04.06.2026 о 10:30 год, постановлено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» - адвоката Плеханова І.О. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного заявника.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№6180 від 03.06.2026), в якому останнє просить суд відкласти судове засідання/оголосити перерву, призначене на 04.06.2026. Задовольнити клопотання банкрута про витребування доказів у заяника/кредитора. Витребувати у Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» докази: отримання Приватним підприємством фірма «Юкон Агро» від Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕЛ-СТРОЙ» обладнання за договором від 19.06.2024р. №19062024-0 на суму 1196820,00 грн., дату та підставу такого отримання, в т.ч.: транспортер ланцюговий № 1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м 1 шт. вартістю 569220 грн.; транспортер ланцюговий № 2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м - 1 шт. вартістю 627600 грн; належності Приватному підприємству фірма «Юкон Агро» станом на 11 жовтня 2024 р. на праві власності або іншому речовому праві: автомобілю VOLVO FH 500, д.н.з. НОМЕР_1 ; причіп/напівпричіп НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ; перебування з Приватним підприємством фірма «Юкон Агро» станом на 11 жовтня 2024 р. у трудових чи цивільно-правових відносинах наступних фізичних осіб, їх посади: ОСОБА_2 , водійське посвідчення НОМЕР_6; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , тел. НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 , тел. НОМЕР_5 ; використання Приватним підприємством фірмою «Юкон Агро» протягом жовтня 2024 р. електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1; включення Приватним підприємством фірма «Юкон Агро» сума ПДВ в розмірі 199470,00 гривень з загальної вартості 1196820,00 грн. обладнання, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕЛ-СТРОЙ» в жовтні 2024р., до складу податкового кредиту в декларації за відповідний період.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2026 оголошено перерву у розгляді справи до "02"липня 2026 р. о 10:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2026 задоволено клопотання представника Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» - адвоката Костирі Г.А. про його участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/246/26 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №917/246/26, яке призначено на 02.07.2026 о 10:00 год, та подальші судові засідання у даній справі постановлено провести за участю представника Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» - адвоката Костирі Г.А. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. 
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про витребування доказів, відкладення розгляду справи та розгляд справи без участі заявника (вх.№7304 від 01.07.2026), в якому останнє просить задовольнити клопотання ТОВ «АГРО ЕЛ-СТРОЙ» про витребування доказів (вхідний суду б/н від 03.06.2026); витребувати у Приватного підприємства фірма «Юкон Агро» докази, зазначені у клопотання ТОВ «АГРО ЕЛ-СТРОЙ» про витребування доказів (вхідний суду б/н від 03.06.2026) в повному обсязі; відкласти розгляд справи №917/246/26 на іншу дату для забезпечення права на захист та збору доказів.
Крім того, у вказаному клопотанні апелянт просить розгляд справи № 917/246/26 02.06.2026 провести без участі представника ТОВ «АГРО ЕЛ-СТРОЙ» на підставі наявних доказів.
Щодо заявленого клопотання про відкладення розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.
Згідно частини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
У силу приписів ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У даному випадку явка представників учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а заявником у клопотанні не обґрунтовано мотивів, з яких його участь слід вважати обов`язковою.
Заявником клопотання також не вказано яким саме чином неявка представника учасника справи унеможливить розгляд даної справи. Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових поясненнях, не зумовлюють необхідність перенесення розгляду справи в силу положень чинного ГПК України.
Також представником ТОВ «Агро Ел-Строй» до суду апеляційної інстанції вже подавалося клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (вх.№5209 від 04.06.2026).
Враховуючи наведені представником ТОВ «Агро Ел-Строй» у клопотанні про відкладення розгляду справи обставини, ухвалою суду від 04.06.2026 оголошено перерву та судове засідання призначено на іншу дату - 02.07.2026.
При цьому, правом, передбаченим ГПК України на участь у судовому засіданні 02.07.2026 у режимі відеоконференції представник апелянта не скористався, відповідного клопотання до суду апеляційної інстанції не подавав.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи з підстав, викладених вище.
Крім того, як зазначено вище у клопотанні представника ТОВ «Агро Ел-Строй» (вх.№7304 від 01.07.2026) також міститься клопотання про розгляд справи №917/246/26 без участі представника на підставі наявних доказів.
Присутній у судовому засіданні представник Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином через систему «Електронний суд».
Ураховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, судом здійснено дії щодо їх належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, забезпечення судом реалізації учасниками судового процесу права приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, сприяння у наданні їм достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та поданні процесуальних документів, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні.
Розглянувши клопотання про витребування доказів (вх.№6180 від 03.06.2026) колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне. 
Як вбачається зі змісту вказаного клопотання, апелянт просить суд витребувати у Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» докази: 
- отримання Приватним підприємством фірма «Юкон Агро» від Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕЛ-СТРОЙ» обладнання за договором від 19.06.2024р. № 19062024-0 на суму 1196820,00 грн., дату та підставу такого отримання, в т.ч.: транспортер ланцюговий № 1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м 1 шт. вартістю 569220 грн.; транспортер ланцюговий № 2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м - 1 шт. вартістю 627600 грн;
- належності Приватному підприємству фірма «Юкон Агро» станом на 11 жовтня 2024р. на праві власності або іншому речовому праві: автомобілю VOLVO FH 500, д.н.з. НОМЕР_1 ; причіп/напівпричіп НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ;
- перебування з Приватним підприємством фірма «Юкон Агро» станом на 11 жовтня 2024 р. у трудових чи цивільно-правових відносинах наступних фізичних осіб, їх посади: ОСОБА_2 , водійське посвідчення НОМЕР_6; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , тел. НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 , тел. НОМЕР_5 ;
- використання Приватним підприємством фірмою «Юкон Агро» протягом жовтня 2024р. електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1;
- включення Приватним підприємством фірмою «Юкон Агро» суми ПДВ в розмірі 199470,00 гривень з загальної вартості 1196820,00 грн обладнання, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕЛ-СТРОЙ» в жовтні 2024 р., до складу податкового кредиту в декларації за відповідний період.
Обґрунтовуючи клопотання, апелянт вказує на те, що заявник свідомо не надав місцевому суд наявні у нього докази частково отриманої продукції на суму 1196820,00 грн, що ставлять під сумнів його грошові вимоги в цій частині. Так боржник намагався їх самостійно отримати під час розгляду справи у першій інстанції та ці докази не могли бути подані до суду першої інстанції з поважних причин. До вказаного клопотання скаржником додано, зокрема, копії адвокатських запитів від 21.02.2025, 21.05.2026 з доказами їх відправлення.
Присутній у судовому засіданні 02.07.2026 представник Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» проти задоволення вказаного клопотання заперечував з підстав недоцільності встановлення обставин, які вже були предметом судового розгляду в іншій судовій справі.
Частинами 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частин 1 статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з частиною 2 статті 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Як вже зазначалося, у заявленому клопотанні апелянт просить витребувати, зокрема, обладнання за договором від 19.06.2024р. № 19062024-0 на суму 1196820,00 грн., дату та підставу такого отримання, в т.ч.: транспортер ланцюговий № 1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м 1 шт. вартістю 569220 грн.; транспортер ланцюговий № 2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м - 1 шт. вартістю 627600 грн. Також скаржник просить витребувати докази перебування з Приватним підприємством фірма «Юкон Агро» станом на 11 жовтня 2024р. у трудових чи цивільно-правових відносинах наступних фізичних осіб, їх посади: ОСОБА_2 , водійське посвідчення НОМЕР_6; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , тел. НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 , тел. НОМЕР_5 ; використання Приватним підприємством фірмою «Юкон Агро» протягом жовтня 2024р. електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Водночас, апелянтом не вказано та не конкретизовано які саме письмові докази він просить витребувати. 
Крім того колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Натомість, заявляючи клопотання про витребування нових доказів на стадії апеляційного провадження, відповідач не навів жодних виняткових обставин та не надав жодних доказів неможливості подання такого клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Відповідно до імперативних приписів процесуального закону, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями збирати нові докази за відсутності обґрунтованих поважних причин їх неподання до суду першої інстанції, оскільки це порушує принцип інстанційності та рівності сторін.
Крім того, задоволення даного клопотання суперечитиме принципам рівності та змагальності сторін, оскільки воно фактично зводиться до вчинення судом дій щодо збирання на користь апелянта доказів на підтвердження його правової позиції, що не узгоджується з положеннями частини 1 статті 74 ГПК України. 
Суд звертає увагу, що сторони мають усвідомлювати, що інститути апеляційного та касаційного перегляду впроваджені для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції, а не для усунення помилок сторони, допущених нею під час розгляду справи судом першої інстанції, у формулюванні стороною своїх позовних вимог, аргументів та формуванні їх доказової бази. Це відповідає і практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Так, ЄСПЛ у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, пункт 40) зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.
Отже, з аналізу матеріалів справи та поданого апелянтом клопотання вбачається, що клопотання не відповідає приписам вищезазначених норм Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин, зважаючи на приписи статей 81, 269 ГПК України, клопотання апелянта про витребування доказів задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши дотримання господарським судом першої інстанції норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали та правильність застосування норм матеріального права в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, заявник - Приватне підприємство фірма "Юкон Агро" (код ЄДРПОУ 34236955) звернулося до суду через систему "Електронний суд" із заявою № 19/02 від 19.02.2026 року (вх. № 255/26 від 20.02.2026 року) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (код ЄДРПОУ 38560374).
Як зазначено в поданій заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" перед Приватним підприємством фірмою "Юкон Агро" виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором поставки.
Приватне підприємство "Юкон Агро" (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (постачальник) уклали договір поставки від 19.06.2024 року за № 19062024-О (договір), строком дії з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2024 року, а в частині зобов`язань за договором, які є не виконаними на зазначену дату - до повного виконання сторонами цих зобов`язань (преамбула та п. 8.1. договору).
Предметом договору є передання постачальником у власність покупцю обладнання (товар) в найменуванні, комплектації, кількості та ціні відповідно до Специфікації згідно додатків, що є невід`ємною частиною договору, за що покупець зобов`язався прийняти та оплатити обладнання в порядку та на умовах визначених даним договором (п. 1.1., п. 1.2. Договору).
Якість та комплектність обладнання повинні відповідати технічним умовам та стандартам, що пред`являються до обладнання даного виду (п. 2.1. Договору).
Так, постачальник зобов`язався поставити покупцю обладнання загальною вартістю 2 615 916,00 грн:
- комплект металоконструкції естакади транспортерної (№1 та №2) в комплекті з опорами, у кількості 1штук, вартістю 1419096 грн з ПДВ;
- транспортер ланцюговий № 1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м, у кількості 1 штук, вартістю 569220 грн з ПДВ;
- транспортер ланцюговий № 2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м, у кількості 1 штук, вартістю 627600 грн з ПДВ.
Крім того, додатком № 1 до договору сторони визначили наступні умови договору.
Покупець здійснює оплату вартості товару, у такі терміни: 
- передплата, у розмірі 70% від загальної суми додатку, а саме 1831141,20 грн, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання цього додатку до договору;
- доплата у розмірі 30% від загальної суми додатку, а саме 784774,80 грн після повідомлення про готовність до відвантаження останньої партії обладнання згідно комплектувальної відомості №1.
Строки поставки: 50 робочих днів з моменту здійснення передоплати згідно умов додатку.
Відповідно до умов договору сторони також визначили, що продавець передає товар покупцеві на умовах EXW «товар зі складу продавця» за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Павлівка, вул. Нова, буд. 57 (п. 1.3. договору).
Обладнання постачається шляхом отримання його покупцем в пункті поставки, вказаному в п. 1.3. договору (п. 5.1. договору).
Датою поставки обладнання вважається дата підписання документів про приймання-передачу (видаткової накладної, податкової накладної) обладнання згідно додатків та повне його відвантаження, згідно якої здійснено передачу усіх складових частин обладнання за комплектацією, визначеною специфікацією (п. 5.2. договору).
При цьому строк поставки регламентується додатками до договору, для кожного додатку окремо (п. 5.3. договору).
Покупець зобов`язаний отримати обладнання протягом 10-ти робочих днів з дня отримання повідомлення про готовність обладнання до відвантаження на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 або іншим засобом зв`язку. У разі відмови покупця вiд отримання обладнання в зазначений термін, що призводить до прострочення постачальником строків поставки зазначених у п. 5.3, постачальник звільняється вiд сплати штрафів i пені пов`язаних з простроченням, лише при yмові, що відмова покупця вiд отримання обладнання не спричинена неготовністю чи некомплектністю обладнання відповідно до даного договору (п. 5.4. договору).
Остаточне відвантаження обладнання проводиться за умови 100% сплати суми договору (п. 5.5. договору).
Право власності на обладнання від постачальника до покупця переходить в момент підписання документів про приймання-передачу обладнання, але в будь-якому разі не раніше дня повної оплати покупцем обладнання (п. 5.7. договору).
Крім викладених умов, сторони спору узгодили відповідальність за порушення умов договору. Зокрема, у разі несвоєчасної поставки обладнання, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виконання зобов`язань, обчислену від вартості непоставленого у строк обладнання, за кожен день прострочки (п. 7.3. договору).
Так, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Агро Ел-Строй» 19.06.2024 року виставив рахунок №СФ-0000060 на оплату обладнання на загальну суму 2615916,00 грн.
Покупець, в свою чергу, оплатив зазначений рахунок платіжними інструкціями від 24.06.2024 року за № 271 на суму 1 569 549,60 грн; від 09.07.2024 року, № 429 на суму 500 000,00 грн; від 30.08.2024 року, № 677 на суму 546 366,40 грн, з відповідними призначеннями платежу.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення постачальником покупця про готовність обладнання до відвантаження ні на електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_2), ні іншим способом.
В подальшому покупець, у зв`язку з невиконанням постачальником зобов`язань за договором, 11.12.2024 року, направив останньому вимогу про повернення попередньої оплати за договором, яка була отримана відповідачем 04.01.2025 року.
Проте, зазначена вимога залишилася без задоволення, з огляду на що покупець звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з постачальника на його користь заборгованість з повернення попередньої оплати за Договором поставки № 19062024-О від 19 червня 2024 року у розмірі 2 615 916,00 грн; інфляційних втрат у розмірі 253 016,09 грн; 3 % річних, у розмірі 53 904,44 грн; пені у розмірі 206 078,14 грн. за період прострочення з 17.09.2024 по 25.05.2025, вважаючи, що строк поставки обладнання відповідачем сплинув 16.09.2024.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року у справі №917/1092/25 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (код ЄДРПОУ 38560374; вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Полтавський (Карлівський) район, Полтавська область, 39523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкон Агро", код ЄДРПОУ 34236955; вул. Свято-Троїцька, 73, с. Наталине, Берестинський район, Харківська область, 63343: 2 615 672,00 грн попередньої оплати; 204 219,84 грн пені; 53 751,70 грн 3% річних; 253 016,09 грн інфляційних втрат; 37 519,92 грн витрат на відшкодування судового збору; в іншій частині позову відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 року у справі № 917/1092/25 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (код ЄДРПОУ 38560374; вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Полтавський (Карлівський) район, Полтавська область, 39523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкон Агро" (код ЄДРПОУ 34236955; вул. Свято-Троїцька, 73, с. Наталине, Берестинський район, Харківська область, 63343) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 992,79 грн.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 у справі № 917/1092/25 залишено без змін.
22.01.2026 року Господарський суд Полтавської області видав накази про примусове виконання рішень.
Однак, як вказано заявником, боржник заборгованість не сплатив, рішення не виконав, доказів сплати заборгованості не надав.
Суд першої інстанції при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, дослідивши умови договору поставки, вказав, що документом на підтвердження поставки Товару сторони визначили саме видаткову накладну, яка має підтверджувати обставину передачі Товару між сторонами.
Однак, наявність підписаної між сторонами видаткової накладної згідно матеріалів справи не встановлено. Такий документ між сторонами не складався та не підписувався.
Крім того, заборгованість встановлена рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року по справі № 917/1092/25, в загальній сумі 2 615 672,00 грн. не сплачена навіть частково.
За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутсвто місцевим господарським судом прийнято ухвалу, якою, зокрема, відкрито провадження за заявою Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" у справі №917/246/26 про банкрутство ТОВ «Агро Ел-Строй». Визнано кредиторські вимоги Приватного підприємства фірми "Юкон Агро" в сумі 26 624,00 грн - судовий збір за подання заяви - 1 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 3 949 348,86 грн. заборгованості, яка складається з повернення попередньої оплати за Договором у розмірі 2 615 916,00 грн.; інфляційних втрат у розмірі 329 671,68 грн; 3% річних у розмірі 111 368,15грн.; пені у розмірі 844 880,32 грн., витрат на відшкодування судового збору у розмірі 37 519,92 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 992,79 грн. (основна заборгованість) - 4 черга задоволення вимог кредиторів (з правом вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію, згідно зі ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів. Призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» арбітражного керуючого Шубу Володимира Івановича.
Суд мотивував ухвалу тим, що приватне підприємство «Юкон Агро» (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (постачальник) уклали договір поставки від 19.06.2024 року за № 19062024-О (договір). Відповідач 19.06.2024 року виставив рахунок №СФ-0000060 на оплату обладнання на загальну суму 2615916,00 грн. Покупець, в свою чергу, оплатив зазначений рахунок платіжними інструкціями від з відповідними призначеннями платежу. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року у справі № 917/1092/25, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 року, позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (код ЄДРПОУ 38560374) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкон Агро», (код ЄДРПОУ 34236955) 2 615 672,00 грн попередньої оплати; 204 219,84 грн пені; 53 751,70 грн 3% річних; 253 016,09 грн інфляційних втрат; 37 519,92 грн витрат на відшкодування судового збору; в іншій частині позову відмовлено. Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 року у справі № 917/1092/25 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (код ЄДРПОУ 38560374) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкон Агро» (код ЄДРПОУ 34236955) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 992,79 грн.
Суд першої інстанції, дослідивши умови договору поставки, вказав, що документом на підтвердження поставки Товару сторони визначили саме видаткову накладну, яка має підтверджувати обставину передачі Товару між сторонами. Однак, наявність підписаної між сторонами видаткової накладної згідно матеріалів справи не встановлено. Такий документ між сторонами не складався та не підписувався. 
За наведених обставин вимога заявника в частині стягнення попередньої оплати визнана судом першої інстанції. Крім того, місцевий господарський суд звернув увагу на те, що заборгованість встановлена рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року по справі № 917/1092/25, в загальній сумі 2 615 672,00 грн. не сплачена навіть частково, у зв`язку з чим порушення боржником грошового зобов`язання триває, а тому в силу ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити на користь кредитора інфляційні втрати за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь період прострочки, що не охоплений рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року по справі № 917/1092/25, 3% річних за період з 26.05.2025 року до 17.02.2026 року, який складає: 57 616,45 грн., інфляційні витрати за період червень 2025 року - січень 2026 року в сумі 76 655,59 грн. та пеня за період з 05.05.2025 року по 17.02.2026 року в сумі 640 660,48 грн.
За наслідками розгляду поданих заявником документів, з урахуванням обставин справи, судом першої інстанції встановлено обґрунтованість тверджень Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй"»грошових зобов`язань у загальному розмірі 3 949 348,86 грн.
Крім того, дослідивши матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов висновку, що запропонована ініціюючим кредитором кандидатура арбітражного керуючого Шуби В.І для участі у справі про банкрутство ТОВ "Агро Ел-Строй" відповідає вимогам ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства; судом задоволено клопотання ініціюючого кредитора та призначено розпорядником майна боржника - ТОВ «Агро Ел-Строй» Шубу В.І. з покладенням на нього всіх прав та обов`язків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.
Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства. 
Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до преамбули Кодексу України з процедур банкрутства цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства.
Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.
Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.
Крім того, провадження у справах про банкрутство характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.
Згідно з частиною 2 статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.
Суд зазначає, що наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань.
Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до частин 1-3 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.
Відповідно до частини 5 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.
Системний аналіз положень статей 36, 39 Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням статей 74, 76-77 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку про покладення на кредитора обов`язку надати докази на підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, а на боржника, якому надана можливість подати відзив на заяву кредитора, - обов`язку надати суду докази, які спростовують або підтверджують вимоги заявника.
Вимоги ініціюючого кредитора до боржника мають ґрунтуватися на первинних документах, які беззаперечно підтверджували би дійсний розмір заборгованості, правомірність підстави її виникнення та доводили би прострочення виконання грошового зобов`язання боржника.
Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником.
При цьому, на ініціюючого кредитора покладено обов`язок документально довести наявність грошового зобов`язання боржника перед таким кредитором та зазначити обставини його невиконання, в той час, як боржник наділений правом такі обставини або спростувати, або підтвердити.
Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство недостатньо аргументованої кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.
Частиною 6 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; заяву подано про порушення справи про банкрутство оптового постачальника електричної енергії.
Отже, завданням першого судового засідання у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (підготовчого засідання) є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі; наявність у боржника статусу оптового постачальника електричної енергії.
Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство "Юкон Агро" (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй" (постачальник) уклали договір поставки від 19.06.2024 року за № 19062024-О (договір), строком дії з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2024 року, а в частині зобов`язань за договором, які є не виконаними на зазначену дату - до повного виконання сторонами цих зобов`язань (преамбула та п. 8.1. договору).
Предметом договору є передання постачальником у власність покупцю обладнання (товар) в найменуванні, комплектації, кількості та ціні відповідно до Специфікації згідно додатків, що є невід`ємною частиною договору, за що покупець зобов`язався прийняти та оплатити обладнання в порядку та на умовах визначених даним договором (п. 1.1., п. 1.2. Договору).
Якість та комплектність обладнання повинні відповідати технічним умовам та стандартам, що пред`являються до обладнання даного виду (п. 2.1. Договору).
Так, постачальник зобов`язався поставити покупцю обладнання загальною вартістю 2 615 916,00 грн:
- комплект металоконструкції естакади транспортерної (№1 та №2) в комплекті з опорами, у кількості 1штук, вартістю 1419096 грн з ПДВ;
- транспортер ланцюговий № 1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м, у кількості 1 штук, вартістю 569220 грн з ПДВ;
- транспортер ланцюговий № 2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м, у кількості 1 штук, вартістю 627600 грн з ПДВ.
Крім того, додатком № 1 до договору сторони визначили наступні умови договору.
Покупець здійснює оплату вартості товару, у такі терміни: 
- передплата, у розмірі 70% від загальної суми додатку, а саме 1831141,20 грн, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання цього додатку до договору;
- доплата у розмірі 30% від загальної суми додатку, а саме 784774,80 грн після повідомлення про готовність до відвантаження останньої партії обладнання згідно комплектувальної відомості №1.
Строки поставки: 50 робочих днів з моменту здійснення передоплати згідно умов додатку.
Відповідно до умов договору сторони також визначили, що продавець передає товар покупцеві на умовах EXW «товар зі складу продавця» за адресою: Полтавська область, Карлівський район, с. Павлівка, вул. Нова, буд. 57 (п. 1.3. договору).
Обладнання постачається шляхом отримання його покупцем в пункті поставки, вказаному в п. 1.3. договору (п. 5.1. договору).
Датою поставки обладнання вважається дата підписання документів про приймання-передачу (видаткової накладної, податкової накладної) обладнання згідно додатків та повне його відвантаження, згідно якої здійснено передачу усіх складових частин обладнання за комплектацією, визначеною специфікацією (п. 5.2. договору).
При цьому строк поставки регламентується додатками до договору, для кожного додатку окремо (п. 5.3. договору).
Покупець зобов`язаний отримати обладнання протягом 10-ти робочих днів з дня отримання повідомлення про готовність обладнання до відвантаження на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 або іншим засобом зв`язку. У разі відмови покупця вiд отримання обладнання в зазначений термін, що призводить до прострочення постачальником строків поставки зазначених у п. 5.3, постачальник звільняється вiд сплати штрафів i пені пов`язаних з простроченням, лише при yмові, що відмова покупця вiд отримання обладнання не спричинена неготовністю чи некомплектністю обладнання відповідно до даного договору (п. 5.4. договору).
Остаточне відвантаження обладнання проводиться за умови 100% сплати суми договору (п. 5.5. договору).
Право власності на обладнання від постачальника до покупця переходить в момент підписання документів про приймання-передачу обладнання, але в будь-якому разі не раніше дня повної оплати покупцем обладнання (п. 5.7. договору).
Крім викладених умов, сторони спору узгодили відповідальність за порушення умов договору. Зокрема, у разі несвоєчасної поставки обладнання, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виконання зобов`язань, обчислену від вартості непоставленого у строк обладнання, за кожен день прострочки (п. 7.3. договору).
Так, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Агро Ел-Строй» 19.06.2024 року виставив рахунок №СФ-0000060 на оплату обладнання на загальну суму 2615916,00 грн (т. 1 а.с. 11)
Покупець, в свою чергу, оплатив зазначений рахунок платіжними інструкціями від 24.06.2024 року за № 271 на суму 1 569 549,60 грн; від 09.07.2024 року, № 429 на суму 500 000,00 грн; від 30.08.2024 року, № 677 на суму 546 366,40 грн, з відповідними призначеннями платежу (т.1 а.с. 12-13).
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення постачальником покупця про готовність обладнання до відвантаження ні на електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_2), ні іншим способом.
В подальшому покупець, у зв`язку з невиконанням постачальником зобов`язань за договором, 11.12.2024 року, направив останньому вимогу про повернення попередньої оплати за договором, яка була отримана відповідачем 04.01.2025 року (т. 1 а.с. 14-16).
Проте, зазначена вимога залишилася без задоволення, з огляду на що покупець звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з постачальника на його користь заборгованість з повернення попередньої оплати за Договором поставки № 19062024-О від 19 червня 2024 року у розмірі 2 615 916,00 грн; інфляційних втрат у розмірі 253 016,09 грн; 3 % річних, у розмірі 53 904,44 грн; пені у розмірі 206 078,14 грн. за період прострочення з 17.09.2024 по 25.05.2025, вважаючи, що строк поставки обладнання відповідачем сплинув 16.09.2024.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року у справі №917/1092/25 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (код ЄДРПОУ 38560374; вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Полтавський (Карлівський) район, Полтавська область, 39523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкон Агро», код ЄДРПОУ 34236955; вул. Свято-Троїцька, 73, с. Наталине, Берестинський район, Харківська область, 63343: 2 615 672,00 грн попередньої оплати; 204 219,84 грн пені; 53 751,70 грн 3% річних; 253 016,09 грн інфляційних втрат; 37 519,92 грн витрат на відшкодування судового збору; в іншій частині позову відмовлено (т.1 а.с. 18-22).
Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 року у справі № 917/1092/25 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» (код ЄДРПОУ 38560374; вул. Нова, буд. 57, с. Попівка, Полтавський (Карлівський) район, Полтавська область, 39523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкон Агро» (код ЄДРПОУ 34236955; вул. Свято-Троїцька, 73, с. Наталине, Берестинський район, Харківська область, 63343) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 992,79 грн (т.1 а.с. 23-25).
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 у справі № 917/1092/25 залишено без змін (т. 1 а.с. 26-28).
За приписами частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.
Відтак, повернення Приватному підприємству фірмі «Юкон Агро» попередньої оплати за договором поставки у сумі 2 615 672 грн, пені у сумі 204 219,84 грн пені, 3% річних у сумі 53 751,70 грн, інфляційних витрат у сумі 253 016,09 грн інфляційних втрат, витрат на відшкодування судового збору у сумі 37 519,92 грн вже було предметом судового розгляду у справі №917/1092/25.
Отже, сума повернення за договором поставки в розмірі 2 615 672 грн, а також відповідні суми пені, 3 % річних та інфляційних втрат, витрат на відшкодування судового збору, витрат на професійну правничу допомоги підтверджена судовими рішеннями Господарського суду Полтавської області у справі №917/1092/25, які набрали законної сили.
22.01.2026 року Господарський суд Полтавської області видав накази про примусове виконання рішень.
В апеляційній скарзі боржник зазначає про те, зокрема, що з його боку була здійснена поставка частини товару за договором від 19.06.2024 року № 19062024-0 на суму 1 196 820,00 грн., в т.ч. відвантаження за товарно-транспортною накладною від 11.10.2024 року № 1110/1 згідно Додатку №1 (Комплектувальна відомість №1) до Договору, наступного Обладнання: транспортеру ланцюгового № 1 ТСЛ-100, 100т/год, L=31м, у кількості 1 штук, вартістю 569 220 грн з ПДВ; транспортеру ланцюгового № 2 ТСЛ-100, 100т/год, L=32м, у кількості 1 штук, вартістю 627 600 грн з ПДВ.
Фактично товаро-транспортна накладна на відвантаження/прийняття від боржника до ПП фірма «Юкон Агро» на суму 1196820,00 грн., в т.ч. відвантаження за товарно-транспортною накладною від 11.10.2024р. № 1110/1 повернута та надіслана ТОВ «Агро Ел-Строй» засобами електронного зв`язку 20 лютого 2025 року. 
Також апелянт вказує на те, що з боку ТОВ «Агро Ел-Строй» на адресу ПП фірма «Юкон Агро» направлено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в розмірі 1196820,00 грн.
Водночас, дослідивши умови договору поставки, суд першої інстанції правильно вказав на те, що документом на підтвердження поставки Товару сторони визначили саме видаткову накладну, яка має підтверджувати обставину передачі Товару між сторонами.
Однак, наявність підписаної між сторонами видаткової накладної згідно матеріалів справи не встановлено. Такий документ між сторонами не складався та не підписувався.
Крім того, при розгляді справи №917/1092/25 у постанові Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 вже зазначалося, що видаткова накладна фіксує передачу товарів від продавця до покупця (факт продажу/відвантаження), слугуючи підставою для списання і оприбуткування, тоді як товарно-транспортна накладна (ТТН) - це документ, що супроводжує вантаж під час перевезення автомобільним транспортом, підтверджує факт його доставки перевізником та розрахунки за послуги перевезення. ТТН не замінює видаткову накладну, оскільки фіксує переміщення, а не сам продаж.
Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження поставки товару боржником не надано.
Вказане спростовує обґрунтування боржника про те, що ним здійснено часткове виконання договору (часткова поставка обладнання).
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Положеннями ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У матеріалах справи міститься копія заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.03.2026 (т. 1 а.с. 91, 135), на яку посилається апелянт. Водночас, вказана заява не містить ані відтиску печатки ТОВ «Агро Ел-Строй», ані підпису директора. Після тексту даної заяви вказано: «Директор підпис/печатка Віталій ЛИСЕНКО». Відомостей того, що вказана заява підписана кваліфікованим електронним підписом, матеріали справи також не містять. 
Відтак, зазначена заява не є належним доказом у даній справі та не підтвертджує доводи апелянта про проведення зарахування зустрічних грошових вимог.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога заявника в частині стягнення попередньої оплати підлягає визнанню судом.
Крім того, як правильно звернув увагу місцевий господарський суд, заборгованість встановлена Рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року у справі № 917/1092/25, в загальній сумі 2 615 672,00 грн. не сплачена навіть частково, у зв`язку з чим порушення боржником грошового зобов`язання триває, а тому, як зазначає заявник, в силу ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити на користь кредитора інфляційні втрати за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь період прострочки, що не охоплений рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року по справі № 917/1092/25, 3% річних за період з 26.05.2025 року до 17.02.2026 року, який складає: 57 616,45 грн., інфляційні витрати за період червень 2025 року - січень 2026 року в сумі 76 655,59 грн. та пеня за період з 05.05.2025 року по 17.02.2026 року в сумі 640 660,48 грн.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Відповідно о частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).
Відповідно до пункту 7.3. Договору поставки сторони визначили, що у разі несвоєчасної поставки Обладнання, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виконання зобов`язань, обчислену від вартості непоставленого у строк Обладнання, за кожний банківський день прострочення.
Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
За наведених обставин, враховуючи порушення умов Договору боржником, останній зобов`язаний повернути заявнику передплату, а також сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виконання зобов`язань, обчислену від вартості непоставленого у строк Обладнання, за кожен день прострочки, а також сплатити 3% річних та інфляційні втрати.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість тверджень Приватного підприємства фірми «Юкон Агро» про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» грошових зобов`язань у загальному розмірі 3 949 348,86 грн.
При цьому, боржником вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення суду першої та суду апеляційної інстанцій не надано.
З огляду на викладене, доводи апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неналежної перевірки судом першої інстанції обґрунтованості вимог кредитора, здійснення часткового виконання договору (часткової поставки товару), а також проведення, на думку скаржника, зарахування зустрічних грошових вимог між сторонами правочину є безпідставними та необґрунтованими.
Як вже зазначалося, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; заяву подано про порушення справи про банкрутство оптового постачальника електричної енергії (ч. 6 ст. 39 КУзПБ)
Відповідно до п. 19  «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування:
1) не допускається відкриття провадження у справі про банкрутство господарських товариств, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв), крім господарських товариств, які ліквідуються за рішенням власника;
2) відкрите провадження у справі про банкрутство господарських товариств, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв), крім господарських товариств, які ліквідуються за рішенням власника, підлягає закриттю на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом).
При цьому, ані судом першої інстанції у підготовчому засіданні, ані судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Ел-Строй", передбачених ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, а також не встановлено наявність обставин за яких не допускається відкриття провадження у справі про банкрутство згідно 19 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства .
Місцевий господарський суд, приймаючи до уваги наявність ознак неплатоспроможності боржника дійшов висновку про відкриття відносно боржника судової процедури банкрутства - розпорядження майном боржника.
Відповідно до частини 1 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу. 
Частиною 8 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що питання введення процедури розпорядження майном боржника, призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі підготовчого засідання. 
Відповідно до частини 1 статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. 
При цьому, відповідно до п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутств визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.
Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.
Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.
Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.
У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.
Як вбачається з матеріалів справи, для виконання функцій розпорядника майна боржника ініціюючим кредитором в заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника суду запропоновано кандидатуру арбітражного керуючого Шубу Володимира Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 467 від 15.03.2013 року).
До заяви ініціюючим кредитором було додано заяву зазначеного арбітражного керуючого на участь у справі.
Також до Господарського суду Полтавської області надійшла заява на участь у справі № 917/246/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» в якості розпорядника майна боржника від арбітражного керуючого Пічугіна І.В. (вх. № 3694 від 20.03.2026 року).
Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що запропонована ініціюючим кредитором кандидатура арбітражного керуючого Шуби В.І для участі у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» відповідає вимогам ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства та задовольнив клопотання ініціюючого кредитора, призначив розпорядником майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» Шубу В.І. з покладенням на нього всіх прав та обов`язків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.
Враховуючи те, що ініціюючий кредитор скористався своїм правом щодо запропонування суду кандидатури арбітражного керуючого і запропонована кандидатура відповідає вимогам ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, заява на участь у даній справі арбітражного керуючого Пічугіна І.В. (вх. № 3694 від 20.03.2026 року), який самостійно звернувся до суду, судом першої інстанції залишено без розгляду.
Водночас, апелянт вказує на те, що призначення місцевим судом арбітражного керуючого Шуби В.І. розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» відбулось без належного врахування заперечень останнього і суперечить ст. 13 Господарського процесуального кодексу України.
Апелянт зазначає про те, що арбітражний керуючий зареєстрований та здійснює діяльність у місті Харкові, що знаходиться на значній відстані (понад 100 км) від місцезнаходження боржника та господарського суду. Значна відстань зумовлює надмірні витрати на відрядження (транспорт, готелі), що покладаються на боржника, та перешкоджає оперативному управлінню майном, проведенню інвентаризації та участі у засіданнях.
Скаржник також вказує про те, що положення КУзПБ та логіка професійної діяльності арбітражного керуючого (незалежна професійна діяльність) виключають можливість зайняття підприємництвом у сферах, що можуть створити конфлікт. Крім того, статус ФОП свідчить про наявність сторонніх комерційних інтересів, що ставить під сумнів «незалежність» згідно зі ст. 11 КузПБ. Шуба В.І., окрім здійснення діяльності арбітражним керуючим, є засновником учасником ТОВ «Незалежна-ескпертна компанія» та ПП «Сенс СВШ». Наявність бізнес-інтересів Шуби В.І. у створених ним підприємствах створює ризик його упередженості.
Крім того, згідно з офіційними даними Єдиного реєстру арбітражних керуючих та порталу «Судова влада України», станом на березень 2026 року Арбітражний керуючий Шуба В.І. бере участь у статусі розпорядника майна, ліквідатора або керуючого санацією у понад 40 активних провадженнях у господарських судах різних областей України (Харківської, Полтавської, Київської та інших). За даними моніторингу судового реєстру та платформ (Opendatabot, Clarity Project), він бере участь або брав участь у сотнях справ (загальна кількість згадок у судових рішеннях перевищує декілька тисяч). Він одночасно веде справи в господарських судах різних областей (Харківська, Полтавська, Київська та інші), що фізично ускладнює особисту участь у засіданнях та інвентаризацію майна. Така кількість справ об`єктивно унеможливлює дотримання принципу розсудливості та добросовісності, передбаченого ст. 11 Кодексу України з процедур банкрутства.
Враховуючи значну територіальну віддаленість об`єктів у цих справах та обмежені часові ресурси однієї особи, призначення Шуби В. І. створить реальний ризик порушення процесуальних строків та прав кредиторів на розгляд справи впродовж розумного строку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини)». Викладені обставини свідчать про наявний сумнів щодо можливості виконання свої обов`язків та великого ризику порушення процесуальних строків та затягування процедури банкрутства у цій конкретній справі.
Щодо вказаних доводів скаржника суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності (ч. 1 ст. 10 КузПБ).
В силу норм КУзПБ арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Вимоги до арбітражного керуючого, права та обов`язки арбітражних керуючих під час виконання відповідних повноважень, зокрема, розпорядника майна, визначені у Кодексі. Так, вимоги до арбітражного керуючого визначені положеннями статті 11 КУзПБ. Права та обов`язки арбітражного керуючого визначені у ст.12 КузПБ.
Частиною 3 статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, а призначені арбітражні керуючі підлягають відстороненню: 1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи; 7) щодо яких відкрито провадження у справі про неплатоспроможність або з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність минуло менше трьох років; 8) за наявності підстав, визначених статтею 26 цього Кодексу. 
Відповідно до ст. 1 КУзПБ термін «реальний конфлікт інтересів» та «потенційний конфлікт інтересів» вживаються у цьому Кодексі у значеннях, наведених у Законі України «Про запобігання корупції».
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено два види конфлікту інтересів:
потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Водночас, вказані доводи скаржника щодо порушення принципу оперативності через територіальну віддаленість, принципу неупередженості, а також доводи щодо конфлікту інтересів та недопустимості суміщення, завантаженість, як перешкоди для належного виконання обов`язків не вважає належними аргументами.
Так, чинним законодавством не встановлено імперативної вимоги щодо територіальної близькості місцезнаходження арбітражного керуючого до боржника. Така обставина не свідчить про неможливість належного виконання арбітражним керуючим своїх повноважень у справі про банкрутство та не є підставою для відмови у призначенні.
Крім того, законодавство не містить заборони здійснювати арбітражним керуючим інші види діяльності за відсутності доведеного реального чи потенційного конфлікту інтересів у цій справі та не є перешкодою для його призначення. 
Суд апеляційної інстанції вказує на те, що сам по собі факт наявності значної кількості справ, у яких арбітражний керуючий виконує повноваження, не є підставою для відмови у його призначенні з огляду на те, що апелянтом не доведено неможливість виконання арбітражним керуючим обов`язків саме у цій справі. Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності і зобов`язаний забезпечувати належне виконання своїх повноважень. 
Щодо посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №911/3349/14, від 10.02.2021 у справі 826/11353/17, від 09.11.2020 у справі №922/1111/20 суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані постанови відсутні у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №922/3369/29 зазначив, що суд має право відхилити кандидатуру, якщо територіальна віддаленість заважатиме належному виконанню обов`язків або призведе до необґрунтованих витрат.
Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що такий правовий висновок відсутній у вказаній постанові.
Щодо посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №921/574/20 колегія суддів зазначає, що така постанова прийнята за відмінних фактичних обставин справи, а тому колегія суддів відхиляє такі аргументи скаржника.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що запропонована ініціюючим кредитором кандидатура арбітражного керуючого Шуби В.І для участі у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» відповідає вимогам ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).
У зв`язку з вищевикладеним, суд першої інстанції встановив арбітражному керуючому розмір основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» із розрахунку трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
При цьому судова колегія зазначає, що як вбачається зі змісту апеляційної скарги, боржник не оскаржує ухвалу суду першої інстанції в цій частині.
Доводи апелянта щодо суперечливості доказів, наданих ініціюючим кредитором, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на те, що скаржник не конкретизує, у чому саме полягає суперечливість доказів та яким чином вона впливає на правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Щодо посилання апелянта на п. 10 ч. 1 ст. 90 КУзПБ та закриття провадження у справі суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі, зокрема, якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України.
Частинами 1-3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
Як вже зазначалося, згідно з частиною 2 статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.
З огляду на викладене, враховуючи юридичну природу обставин у даній справі, така справа про банкрутство боржника як за суб`єктним та і за предметною юрисдикцією підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Отже, вказана апелянтом підстава для закриття провадження у справі у справі про банкрутство відсутня.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з правовою оцінкою, наданою судом першої інстанції, і не містять обставин, які б свідчили про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй». Доводи апелянта не спростовують наведені висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а ухвала Господарського суду Полтавської області про відкриття провадження у справі про банкрутство від 26.03.2026 у справі №917/246/26 має бути залишена без змін.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.
Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 269, п.1 ч.1 ст. 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Ел-Строй» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області про відкриття провадження у справі про банкрутство від 26.03.2026 у справі №917/246/26 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 13.07.2026.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук 

Суддя В.С. Хачатрян