РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/4662/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	ІНФОРМАЦІЯ_1 	
 	про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просить суд: 
визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №64 від 06.03.2026, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.03.2026 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням правової оцінки суду.
Позов подано представником позивача адвокатом Василюк Валерією Валеріївною, яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги ВК № 1229372.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 позивача 25.02.2022 було призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. 23.02.2024 позивача було звільнено з військової служби в запас за п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Мати позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є особою з інвалідністю II групи з 12.01.2024 згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 05.02.2024 серії 12ААГ №289381. Інвалідність встановлена довічно. За станом здоров`я вона потребує постійного стороннього догляду та є нездатною до самообслуговування, що підтверджується довідкою ЛКК №1204 від 14.08.2023. Мати із числа членів сім`ї для свого утримання та догляду обрала саме позивача, що підтверджується її заявою від 09.09.2024. Позивач неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та раніше отримував таку відстрочку.
04.03.2026 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та надав належні документи. В подальшому засобами електронного зв`язку позивач отримав повідомлення відповідача №1334/1537 від 09.03.2026, згідно з яким протоколом №64 від 06.03.2026 Комісія Рівненського районного ТЦКСП ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки та зазначила, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації на загальних підставах. Підставою відмови зазначено наявність у ОСОБА_1 повнолітньої працездатної сестри — ОСОБА_3 . Представник позивача доводить, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно і легально проживає та працює в Республіці Польща з 2020 року, центр її життєвих та економічних інтересів знаходиться в Польщі, в Україні вона не має фактичного та зареєстрованого місця проживання, а з 2023 року має дозвіл на проживання в Польщі. Крім того, сестра фінансово утримує матір та щомісячно надсилає їй кошти, однак фінансова допомога не є тотожною постійному фізичному догляду. Вважає, що відповідач безпідставно не врахував надані документи, не встановив, яким чином сестра, яка проживає за кордоном, могла б фактично здійснювати постійний догляд за матір`ю в Україні; ототожнив обов`язок матеріального утримання з реальним постійним фізичним доглядом. При вирішенні спору просить врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27.02.2025 № 380/16966/24, та задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою від 19.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення. Витребувано від відповідача додаткові докази.
Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що відповідно до додатку 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 «Питання про ведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав пункту 13 частини 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” є наступним (зокрема) для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи:
довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.
За результатами розгляду заяви позивача про відстрочку протоколом від 06.03.2026 року №64 Комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Згідно з доданими позивачем документами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відсутня повна інформація та копії підтверджуючих документів щодо наявності (відсутності) у особи з інвалідністю 1 або 2 групи, інших членів сім`ї, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати, а саме документів, які унеможливлюють здійснення догляду за матір`ю ОСОБА_2 її дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні діти, а в даному випадку ОСОБА_3 , зобов`язані утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від місця проживання таких дітей. Таким чином, відмова позивачу у наданні відстрочки є правомірною. З наведених підстав просить відмовити в позові повністю.
Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався. 
Ухвалою від 04.06.2026 позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 13 ст. 171 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду представником позивача 08.06.2026 подано заяву про усунення недоліків, а саме подано уточнену позовну заяву.
Ухвалою від 12.06.2026 продовжено розгляд адміністративної справи.
Розглянувши матеріали судової справи, з`ясувавши доводи та аргументи учасників справи, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, з 25.02.2022 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 2 (по стройовій частині).
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2024 № 58 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас за п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи. З 27.02.2024 виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.
Згідно з довідками ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.09.2024 № 714, від 09.05.2025 № 1048 ОСОБА_1 надавалася відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як особам які мають одного із своїх батьків з інвалідністю І чи ІІ групи на строк, відповідно, до 09.11.2024, до 07.08.2025.
В лютому 2026 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Протоколом від 13.02.2026 № 43 комісія відповідача ухвалила рішення про відмову в наданні відстрочки, оскільки не було надано документів, зо підтверджують неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та які зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю І чи ІІ групи, а саме відсутні документи що унеможливлює доглядати за своєю матір`ю на невійськовозобов`язану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Про що позивачу надіслано повідомлення від 20.02.2026 № 1334/1036.
Позивач 04.03.2026 повторно звернувся до територіального центру комплектування із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, реєстраційний номер звернення 20260304-554033 від 04.03.2026. Відповідно до опису вхідного пакету документів сервісу "ДІЯ" разом із заявою за формою додатку 15 позивач подав такі документи:
довідка до акта огляду МСЕК;
свідоцтво про народження дитини;
облікова картка платника податків (РНОКПП) або Паспорт матері чи батька з інвалідністю (за умови відмови від РНОКПП);
свідоцтво про смерть;
військовий квиток;
паспорт ОСОБА_2 ;
паспорт ОСОБА_1 ;
нотаріально засвідчена копія паспорта ОСОБА_3 ;
нотаріально засвідчена копія карти побуту ОСОБА_3 ;
нотаріально засвідчена копія номера PESEL;
нотаріально засвідчена копія рішення від 25.01.2023;
нотаріально засвідчена копія рішення від 26.06.2025;
відомості Резерв+.
Суд встановив, що згідно з Протоколом від 06.03.2026 № 64 комісія відповідача ухвалила рішення про відмову в наданні позивачу відстрочки та повідомила листом від 09.03.2026 № 1334/1537, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причина відмови: Відповідно до чинного законодавства відстрочка надається лише за умови відсутності інших осіб, які є не військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати таких осіб. Під час розгляду документів було встановлено, що у позивача є повнолітня працездатна сестра ОСОБА_3 . Факт її перебування за межами України не звільняє її від законодавчого обов`язку щодо утримання та догляду за матір`ю згідно ст. 202 Сімейного кодексу України та не є доказом її фізичної чи юридичної нездатності здійснювати такий догляд (утримання).
Вважаючи протиправним рішення комісії відповідача, оформлене протоколом № 64 від 06.03.2026, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", позивач звернувся з цим позовом до суду.
При вирішенні цього публічно-правового спору суд враховує таке.
Вирішуючи по суті публічно-правовий спір, суд виходить з таких міркувань.
Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 №2232-XII (далі – Закон №2232-XII).
Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII “Про правовий режим воєнного стану”, Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діє на даний час.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 запроваджено загальну мобілізацію.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до частини 5 статті 22 Закону № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає, зокрема:
механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
порядок оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил України, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України чи відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;
порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;
організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів;
процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Згідно з пунктом 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:
13) які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у рівненській області 28.11.2017.
Батько позивача ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.06.2017 серії НОМЕР_3 .
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 05.02.2024 серії 12ААГ №289381 ОСОБА_2 з 12.01.2024 є особою з інвалідністю II групи довічно.
Довідкою ЛКК № 1204 від 14.08.2023 підтверджується, що ОСОБА_2 за станом здоров`я вона потребує постійного стороннього догляду, нездатна до самообслуговування.
Згідно з довідкою про склад сім`ї від 02.02.2026 № 2186 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ; інші особи не зазначені.
Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Дядковою О.М. 09.09.2024 за реєстровим номером 1112, ОСОБА_2 підтвердила, що з числа військовозобов`язаних членів її сім`ї першого ступеня спорідненні для свого утримання (догляду) вони обирає ОСОБА_1 , який доводиться їй сином.
Такі документи, а також нотаріально посвідчені копії документів, якими підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сестра позивача, з 2020 року проживає в Республіці Польща, були подані позивачем відповідачу із заявою про надання відстрочки.
Позивач доводить, що факт проживання його повнолітньої сестри за кордоном свідчить про те, що окрім нього відсутні інші особи, з числа невійськовозобов`язаних, які зобов`язані відповідно до закону та мають реальну можливість здійснювати догляд за матір`ю ОСОБА_2 .
За обставинами справи, відповідач, розглянувши заяву позивача та надані документи, відмовив позивачу у наданні відстрочки, зазначивши, що відповідно до чинного законодавства відстрочка надається лише за умови відсутності інших осіб, які є невійськовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати таких осіб.
Відповідно до додатку 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Питання про ведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав пункту 13 частини 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” є таким:
для батьків військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи або батьків дружини (чоловіка) військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи - один із таких документів, що підтверджує інвалідність:
- довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України “Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю”, “Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю”, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
- заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання;
для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження);
для військовозобов`язаного, який має одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження дружини (чоловіка) та свідоцтво про шлюб);
для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи:
- довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.
Отже, чинним законодавством передбачено обов`язковість надання одного з документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, при цьому така неможливість пов`язується з конкретними об`єктивними обставинами, а саме: стан здоров`я, перебування під арештом (крім домашнього арешту) або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.
Оцінюючи додані позивачем документи до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, суд погоджується з висновками відповідача про те, що надані документи не підтверджують відсутності у особи з інвалідністю 2 групи інших членів сім`ї, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати, а саме відсутні документи, які б підтверджували неможливість здійснення догляду за матір`ю ОСОБА_2 її дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Суд зазначає, що відповідно до статті 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
В частині першій статті 202 Сімейного кодексу України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Згідно зі ст. 47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.
Таким чином, суд зазначає, що громадянка України ОСОБА_3 , 1981 р.н., має конституційний та моральний обов`язок піклуватися про свою непрацездатну матір.
Працевлаштування громадянки України ОСОБА_3 , 1981 р.н., за кордоном не звільняє її від виконання таких обов`язків. Водночас, долучені до матеріалів судової справи документи підтверджують, що ОСОБА_3 не лише зобов`язана, але й може забезпечити надання догляду своїй непрацездатній мамі, яка потребує постійного стороннього догляду.
Отже, при розгляді заяви позивача про надання відстрочки та доданих документів відповідач надав належну оцінку тій обставині, що у матері позивача ОСОБА_1 , окрім позивача, є інша дитина донька ОСОБА_3 , 1981 р.н., яка може здійснювати постійний догляд за своєю непрацездатною матір`ю.
Відтак, суд вважає, що поведінка відповідача у справі, що розглядається, відповідає критеріям обґрунтованості та розсудливості та враховує всі необхідні обставини.
Матеріали судової справи об`єктивно не містять доказів існування правових підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» тому, відмовляючи позивачу у наданні відстрочки відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд зауважує, що в розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Таким чином, передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які у даному випадку відсутні.
Оскільки рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №64 від 06.03.2026, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», прийняте обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин справи, то відсутні підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки.
З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.
Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрати відповідно до статті 139 КАС України не розподіляються. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 09 липня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) 

Суддя       Н.О. Дорошенко