Справа № 734/4478/25 | Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т. І.
Провадження № 33/4823/691/26 |
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП |

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 року | місто Чернігів

за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 30червня 2026 року, 

встановив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 665грн60 коп судового збору.
Місцевим судом встановлено, що 12 жовтня 2025 року, о 18 год. 47 хв., в селищіКозелець, по вул. Соборності, 78, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «MitsubishiPajero» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Драгер Alcotest6810, проба позитивна 1,04 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. 
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, суд неправильно оцінив докази, оскільки поза увагою залишилось те, що після пройденого огляду приладом Драгер він повідомляв працівникам поліції про те, що можливо лікарський препарат Фітодент, який був йому прописаний лікарем, дав позитивний результат огляду, оскільки він його використовував перед поїздкою. Згідно з Інструкцією приладу Драгер, після потрапляння алкоголю в ротову порожнину, необхідно витримати інтервал 15 хвилин, реальні залишки алкоголю в роті можуть призвести до неправильних показань, тому вважає отриманий результат 1,04 проміле не можна вважати достовірним результатом його огляду, оскільки працівниками поліції не було проведено повторного огляду через 15-20 хвилин. Також вважає, що суд безпідставно послався на фразу пасажира його автомобіля, зафіксовану на відеозаписі: « ОСОБА_3 у мене взагалі не бухає, раз у пятілєтку випив, попросила в аптеку», оскільки під час допиту свідка судне з`ясував, що вона мала на увазі і звідки знає що і коли він випивав, тоді як у суді свідок повідомила, що не бачила, що він вживав алкогольні напої і не повідомляв їй, що вживав ліки. Тому вважає, що його вина не доведена і всі сумніви мають тлумачитися на його користь.
Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити із викладених підстав,перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.У відповідності до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 481419 від 12.10.2025встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.9 «а» ПДР. Огляд проведено на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest6810», результат становив 1,04 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, після складення документів зазначив у протоколі: «вживав лікарські препарати». 
Підтвердження стану сп`яніння у результаті огляду є підставою для притягнення водія до відповідальності.
Із наявного у матеріалах справи відеозапису, вбачається рух автомобіля, його зупинку та подальша розмова поліцейського, водія та пасажира авто. Водію було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу, а саме некоректна робота підсвітки заднього номерного знаку. В ході розмови поліцейським повідомлено, що із автомобіля відчувається запах алкоголю, на що водій відповів, що вживала дружина. На пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, водій погодився. Результат становив 1,04 проміле. На запитання поліцейського чи погоджується він із результатом, останній погодився та висловив припущення, що можливо такий результат через вживання ліків, на що поліцейським роз`яснено, що у разі незгоди з результатом можна проїхати на огляд до лікаря, однак ОСОБА_1 відмовився, зазначивши: «Якщо показує, значить правильно». Крім того, після зазначення ОСОБА_1 про вживання ліків поліцейським роз`яснено, що в такому разі теж є відповідальність, але водій не відреагував. В цей час пасажир автомобіля зазначила поліцейському: «Юра у мене взагалі не бухає, раз у пятілєтку випив, попросила в аптеку». В розмові між водієм та пасажиром, ОСОБА_1 неодноразово зазначає: «Свєта, нас заложили».
Згідно роздруківки акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, при тестуванні водія ОСОБА_1 , за допомогою приладу «DragerAlcotest 6810» проба позитивна 1,04 ‰, у графі «З результатами згоден» красний зазначив свої ПІБ та поставив підпис.
Щодо посилань апелянта на недоведеність суду правильності висновків пройденого огляду з посиланням на прийом лікарського препарату, то таке було предметом оцінки суду першої інстанції, який дійшов обґрунтованого висновку про необґрунтованість таких. Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки сам результат, поведінка водія та розмова з пасажиром спростовують твердження про те, що такий результат міг бути викликаний вживанням ліків, оскільки водій до проходження огляду не повідомляв про таке, сам результат значно перевищує допустиму норму, на пропозицію пройти огляд у лікаря, який би вочевидь підтвердив такий факт або його спростував, водій відмовився та погодився із результатом, що зафіксовано на відео. 
І посилання в апеляційній скарзі на неправильне сприйняття судом фрази пасажира щодо того, що ОСОБА_1 «випив», безпідставне, оскільки такий доказ як відеозапис із нагрудних камер поліцейського із зафіксованою на ньому інформацією є самостійним доказом, який судом оцінюється у відповідності до ст. 252 КУпАПза своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, висновки суду обґрунтовані та вмотивовані і не викликають сумніву у суду апеляційної інстанції, оскільки підтверджуються перевіреними судом доказами.
Стосовно безпідставності проведеного огляду, оскільки як зазначає апелянт, ознаки мають бути очевидними, а не удаваними, то апеляційний суд зауважує, що ознаки сп`яніння встановлюються поліцейським у межах його повноважень,який при виявленні ознак алкогольного сп`яніння, на власний розсуд, керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, визначає наявність чи відсутність ознак такого у водія. Відтак, висунута поліцейським вимога пройти відповідний огляд на місці відповідає вимогам законодавства і доводи апеляційної скарги про протилежне – безпідставні. Крім того, встановлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 узгоджуються з результатами проведеного огляду, що у повній мірі спростовує доводи апелянта.
Таким чином місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно встановив фактичні обставини, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення, який суд оцінює у сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними у даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відеозапис відображає логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Адміністративне стягнення накладене судом із додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії за ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення накладено судом із додержанням вимог статті 33 КУпАП та в межах санкції частини статті. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 червня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя | С. А. Мазур