ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"17" липня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1994/26	
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження 
справу № 916/1994/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 1, код ЄДРПОУ 42399676) 
до відповідача Дочірнього підприємства «Теплотехсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Теплотехніка» (73008, м. Херсон, пров. Смоленський, буд. 2-А, код ЄДРПОУ 34457654)
про стягнення 1 041 149,79 грн.,
ВСТАНОВИВ:

19.05.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Теплотехсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Теплотехніка», в якій просить суд стягнути з відповідача 1 041 149,79 грн. – заборгованості, у тому числі: 831 687,22 грн. – суму основної заборгованості, 131 909,06 грн. – пені, 23 282,67 грн. – 3% річних та 54 270,84 грн. – інфляційних витрат, а також суму судових витрат. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу №8729-ТКЕ(24)-20 від 10.09.2024, в частині повної та своєчасної оплати за спожитий природній газ у період з вересня 2024 по квітень 2025.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.05.2026 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1994/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Згідно ч. 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).
Ухвала Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 25.05.2026 була надіслана та доставлена сторонам до їх електронних кабінетів - 25.05.2026, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів (а.с.88-90).
22.06.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №21661/26), згідно якого останній просить суд відмовити у задоволенні позову; у випадку стягнення основної суми заборгованості зменшити розмір пені, 3% та інфляційних до мінімального розміру 1 грн.
В обгрунтування своїх доводів, відповідач посилається на те, що відповідно до переліку територій, затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, територія м. Херсона була тимчасово окупованою з 01.03.2022 по 11.11.2022, з 11.11.2022 до 01.05.2023 територія можливих бойових дій, а з 01.05.2023 – це територія активних бойових дій. При цьому, постановою КМУ № 206 від 05.03.2022 (зі змінами) визначено, що в умовах воєнного стану, до припинення чи скасування його в Україні забороняється, зокрема: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово комунальні послуги населенням , що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих РФ, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства. Крім того, відповідач зазначає, що сторонами відповідальність у вигляді застосування 3% річних у договорі не було передбачено, а тому підстави для її нарахування та стягнення з відповідача – відсутні. 
Окремо, відповідач, також звертає увагу, що ДП «Теплотехсервіс» ТОВ «ГК «Теплотехніка» є невеликим теплопостачальним підприємством, який є виконавцем послуг з постачання теплової енергії для потреб населення та бюджетних установ та на даний момент в місті Херсоні залишилось біля 30% населення, з яких сплачує за виробництво та транспортування теплової енергії лише 35% користувачів. При цьому, підприємству треба своєчасно сплачувати податки (згідно з законодавством), розрахуватись з працівниками, сплачувати за природний газ, також ремонтувати системи, які регулярно нищать представники ворожої армії РФ. До того ж, відповідач регулярно розраховується в межах своїх можливостей за наданий згідно договору природний газ відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 812 від 19 липня 2022 року, а штрафні санкції, пеня та інфляційні витрати, заявлені до стягнення позивачем, є для підприємства непосильним тягарем.
29.06.2026 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №22524/26), відповідно до якої останній зазначає, що в силу вимог п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків. Відтак, оскільки відповідач не виконував умови договору щодо своєчасної оплати отриманого природного газу, він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Крім того, щодо застосування до спірних правовідносин положень постанови КМУ №206 від 05.03.2022 в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання, звертає увагу, що норми цієї постанови не підлягають застосуванню спірних правовідносинах, оскільки відповідач не є населенням, в розумінні ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Постанови КМ України №206, а є юридичною особою.
29.06.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання (вх. №22538/26), згідно якого останній просить суд поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву, посилаючись на бойові дії у м. Херсон, а також перебої з електропостачанням та інтернетом через масовані обстріли РФ критичної інфраструктри регіона. Додатком до клопотання є відзив на позовну заяву, який є аналогічним за своїм змістом відзиву, що був поданий - 22.06.2026.
Розглянувши клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву (вх. №22538/26), судом визнано обставини, які викладені у клопотанні такими, що заслуговують на увагу, з огляду на що судом задоволено клопотання відповідача та поновлено відповідачу строк для його подання згідно ст. 119 ГПК України, долучено відзив до матеріалів справи.
14.07.2026 до суду від позивача надійшла заява про долучення доказів (вх. №24766/26).
Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 
10.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) (ЕІС-код №56Х930000010610Х) та Дочірнім підприємством "Теплотехсервіс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Теплотехніка" (споживач) (ЕІС-код 56XO0000YCPI600R) було укладено договір №8729-ТКЕ(24)-20 постачання природного газу, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2022 №812 (зі змінами), природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільної системи (надалі – оператор ГРМ) та присвоєний оператором ГРМ персональний EIC-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи та присвоєний оператором ГТС персональний EIC-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної системи) (п. 1.2 договору).
Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 275,45160 тис. куб. м., в тому числі по місяцях. 
Зобов`язання постачальника щодо постачання природного газу відповідно до даного пункту договору та реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора ГТС (надалі – Реєстр або Реєстр споживачів) для споживачів, які включені до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" наступають після настання відкладальних обставин, а саме - після надання такими споживачами постачальнику довідки (у довільній формі) про відкриття небюджетного рахунка в органах Казначейства та оригіналу або копії укладеного договору/додаткової угоди (додаткового договору) про договірне перерахування грошових коштів з поточних банківських рахунків, що відповідає вимогам, зазначеним у пункті 3.3. цього договору. Постачання природного газу відповідно до даного пункту договору та реєстрація споживача в Реєстрі споживачів здійснюється до 30.04.2025 року, відповідно до пункту 3.3. цього договору.
Згідно п. 2.2 договору, споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які зазначені в пункті 2.1 цього договору повністю покривають потреби споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 цього договору.
В п. 2.2.1 договору передбачено, що обсяг І (фіксований) природного газу використовується споживачем для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб. Обсяг ІІІ (фіксований) природного газу використовується споживачем для виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям, закладам охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладам охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), підприємствам, установам та організаціям, що перебувають в управлінні Державного управління справами, та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб. Обсяг ІІ природного газу використовується споживачем для потреб, відмінних від тих, що задовольняються за рахунок Обсягів І (фіксований) та ІІІ (фіксований).
Відповідно до п. 2.2.2 договору, споживач самостійно зазначає в пункті 2.1 договору замовлені обсяги. При цьому, значення Обсягу І (фіксований) та Обсягу ІІІ (фіксований) розраховується ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" відповідно до Постанови №812 на період, визначений Постановою №812. Обсяг ІІ природного газу розраховується споживачем як різниця між загальним замовленим обсягом газу, визначеним Споживачем на відповідний розрахунковий період, та сумою Обсягу І (фіксованого) та Обсягу ІІІ (фіксованого), зазначеним на відповідний розрахунковий період. Постачальник не несе відповідальності за достовірність та обґрунтованість обсягів, зазначених у пункті 2.1 Договору.
Згідно п. 2.2.3 договору, обсяг (об`єм) природного газу, що передається за договором в частині Обсягу І (фіксований) та Обсягу ІІІ (фіксований), може у відповідні розрахункові періоди (місяці постачання) перевищувати обсяг (об`єм), зазначений в пункті 2.1 договору, але загальний Обсяг І (фіксований) та Обсяг ІІІ (фіксований) природного газу відповідно до Постанови №812 на період, визначений Постановою №812, не може перевищувати Обсяг І (фіксований) та Обсяг ІІІ (фіксований), зазначені у рядку "Всього" таблиці пункту 2.1 цього Договору. У разі отримання економії природного газу за Обсягом І (фіксованим) та/або за Обсягом ІІІ (фіксованим) у розрахунковому періоді (місяці) відповідний обсяг природного газу може бути використаний виробником теплової енергії в наступних розрахункових періодах (місяцях) в межах відповідного фіксованого обсягу. При цьому додаткові угоди щодо коригування місячних фіксованих обсягів природного газу не укладаються.
Підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.3 договору).
Відповідно до п. 3.1 договору, постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача в момент передачі природного газу. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів (п. 3.2 договору).
Згідно п. 3.4 договору, на запит постачальника споживач надає інформацію щодо планового використання газу за розрахунковий період (місяць) в розрізі добових обсягів та до 13:00 поточної доби – оперативну інформацію щодо фактичних обсягів використання газу за минулу добу, планових обсягів використання газу на наступну добу та до 24:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо використання газу за поточну добу.
Відповідно до п. 3.5 договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Згідно п. 3.5.1 договору, споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником споживача, а саме: акт на Обсяг І (фіксований), акт на Обсяг ІІІ (фіксований) та акт на Обсяг ІІ. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу, які визначаються з урахуванням вимог пункту 2.1, підпунктів 2.2.3 та 3.5.2 цього Договору, їх ціна (визначається відповідно до розділу 4 цього договору) та вартість.
Сумарні обсяги за всіма складеними за розрахунковий/звітний період актами мають відповідати обсягам за даними остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС за цей період. Якщо споживач в будь-якому місяці постачання природного газу з 01.09.2024 по 30.04.2025 використав Обсяг І (фіксований) та Обсяг ІІІ (фіксований), зазначені в рядку "Всього" таблиці пункту 2.1 цього договору, тоді обсяги природного газу використані споживачем: для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб; ТКЕ для виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям, закладам охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладам охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), підприємствам, установам та організаціям, що перебувають в управлінні Державного управління справами, та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб, постачальник оформлює документально, як Обсяг ІІ (п. 3.5.2 договору).
Якщо споживач до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, не надав постачальнику документи, зазначені в підпункті 3.5.1 цього договору або сумарні обсяги за актами не відповідають даним остаточної алокації, сторони оформлюють весь фактично використаний споживачем природний газ (за даними остаточної алокації відборів Споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС у звітному періоді) як Обсяг ІІ (п. 3.5.3 договору).
Згідно п. 3.5.4 договору, постачальник протягом 3-х (трьох) робочих днів з дати одержання актів зобов`язується повернути споживачу по одному примірнику оригіналів актів, підписаних уповноваженим представником постачальника або надає обґрунтовану відмову від підписання акта. Після підписання сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за договором вважаються скоригованими.
Відповідно до п. 3.6 договору, звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду, ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС.
Згідно п. 4.1 договору, ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: 
- ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як Обсяг І (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 6 183,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ – 7 420,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ – 163,89 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу для Обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн (пп. 4.1.1);
- ціна природного газу для Обсягу ІІ визначається щомісяця для виробника теплової енергії за такою формулою: Р = Pueex х k1 х k2, де Р – ціна природного газу для виробника теплової енергії; Pueex – середньозважена ціна, що склалася на ресурс місяця, що передує місяцю постачання природного газу та склалася за результатами електронних біржових торгів на товарній біржі “Українська енергетична біржа” за всіма договорами, умовами оплати та базисами (в газотранспортній системі, газосховищах), та за всіма стандартизованими продуктами за напрямком “Природний газ”, за період з 1 по 20 (включно) числа місяця за всі торгові дні місяця, з урахуванням податку на додану вартість, у гривнях за 1000 куб. метрів газу; k1 – коригуючий коефіцієнт, що враховує вартість грошей у часі за обліковою ставкою Національного банку, діючою на день розрахунку коригуючого коефіцієнта, та середнім очікуванням прострочення оплати виробників теплової енергії на рівні 80 календарних днів, за лінійними розрахунками; k2 – коригуючий коефіцієнт, націнка постачальника природного газу, що становить 1,050. Якщо протягом поточного місяця постачання природного газу не здійснювались електронні біржові торги на товарній біржі “Українська енергетична біржа” за всіма договорами, умовами оплати та базисами (в газотранспортній системі, газосховищах), ціна залишається на рівні попереднього місяця, розрахована згідно з наведеною формулою. Крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, Крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ – 163,89 грн. за 1000 куб. м. постачальник щомісячно розміщує інформацію щодо зміни ціни газу за Обсягом ІІ на офіційному сайті постачальника naftogaztrading.com.ua або відповідна інформація надсилається постачальником споживачу листом на електронну адресу споживача, вказану у розділі 14 "Адреси та реквізити Сторін" цього Договору. Така ціна є обов`язковою для застосування Сторонами з 1 числа місяця, на який вона розрахована та не потребує окремого оформлення додатковою угодою. Сторони домовились, що ціна природного газу Обсягу ІІ буде вказана при документальному оформленні Обсягу ІІ у відповідному акті приймання передачі газу. Сторони підтверджують, що цілком погоджуються з порядком визначення та зміни ціни Обсягу II, зазначеним в даному пункті договору. При цьому, споживач вважається повідомленим про зміну ціни Обсягу II з моменту здійснення публікації відповідної інформації на офіційному сайті Постачальника naftogaztrading.com.ua або з моменту відправлення відповідного повідомлення Постачальником на електронну адресу Споживача, зазначену у розділі 14 даного Договору (пп. 4.1.2);
- ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як Обсяг ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ – 16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ – 163,89 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу для Обсягу ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн (пп. 4.1.3).
Згідно п. 4.2 договору, у разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов`язковими для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін.
Відповідно до п. 4.3 договору, загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.
Згідно п. 5.1 договору, споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 
- 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання - передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; 
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання передачі природний газ – до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період. 
У разі відсутності акта/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього договору.
Згідно п. 5.4 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за попередні розрахункові періоди за цим договором.
Відповідно до пп. 4 п. 6.2 договору, споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором та використовувати його відповідно до умов цього Договору.
Згідно пп. 4 п. 6.3 договору, постачальник має право отримати оплату за переданий за цим договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим договором.
За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором (п. 7.1 договору).
Відповідно до п. 7.2 договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати згідно з пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. 
Даний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі сторін останнього у часі КЕП/УЕП, та діє до 30.04.2025 р. включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору. Постачання природного газу згідно даного договору споживачу здійснюється з врахуванням умов пунктів 2.1, 3.3, 5.2 цього договору (п. 13.1 договору).
Зазначений договір підписано представниками сторін шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису (а.с. 39).
Позивач зазначає, що на виконання умов договору №8729-ТКЕ(24)-20 від 10.09.2024, в період з вересня 2024 по квітень 2025 року відповідачу було поставлено природний газ (у тому числі послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) в загальному обсязі 120,76913 тис.куб.м на загальну суму 1 646 330,93 грн., про що було складено відповідні акти приймання-передачі природного газу до договору №8729-ТКЕ(24)-20 від 10.09.2024, які підписані обома сторонами. При цьому, відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково на загальну суму 814 643,71 грн. Решта заборгованості в сумі 831 687,22 грн. (за січень - квітень 2025) залишилась несплаченою.
З огляду на зазначене, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» і звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з ДП «Теплотехсервіс» ТОВ «Група компаній «Теплотехніка» 831 687,22 грн. – суми основної заборгованості, 131 909,06 грн. – пені, 23 282,67 грн. – 3% річних та 54 270,84 грн. – інфляційних витрат.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України (тут і далі чинного на час виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, вищевказаний договір постачання природного газу є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
В свою чергу, відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). 
У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Як встановлено судом, ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг”, як постачальником, було належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за договором №8729-ТКЕ(24)-20 від 10.09.2024, а саме: в період з вересня 2024 по квітень 2025 року було поставлено відповідачу природний газ (у тому числі послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) в загальному обсязі 120,76913 тис.куб.м на загальну суму 1 646 330,93 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання-передачі природного газу: від 30.09.2024 (за вересень 2024 р., обсяг ІІІ) на суму 16 433,70 грн; від 31.10.2024 (за жовтень 2024 р., обсяг ІІІ) на суму 35 924,58 грн.; від 30.11.2024 (за листопад 2024 р., обсяг ІІІ) на суму 94 633,61 грн.; від 31.12.2024 (за грудень 2024 р., обсяг І) на суму 31 816,76 грн.; від 31.12.2024 (за грудень 2024 р., обсяг ІІІ) на суму 187 803,84 грн., від 31.01.2025 (за січень 2025 р., обсяг І) на суму 256 605,78 грн.; від 31.01.2025 (за січень 2025 р., обсяг ІІІ) на суму 220 872,05 грн.; від 28.02.2025 (за лютий 2025 р., обсяг І) на суму 159 421,13 грн.; від 28.02.2025 (за лютий 2025 р., обсяг ІІ) на суму 217 348,10 грн.; від 28.02.2025 (за лютий 2025 р., обсяг ІІІ) на суму 91 769,40 грн.; від 31.03.2025 (за березень 2025 р., обсяг І) на суму 30 665,36 грн.; від 31.03.2025 (за березень 2025 р., обсяг ІІ) на суму 252 111,66 грн.; від 30.04.2025 (за квітень 2025 р., обсяг ІІ) на суму 50 924,96 грн.
В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Отже, прийняття відповідачем природного газу від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов`язання відповідно до умов цього договору оплатити поставлений природний газ.
За приписами пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Згідно п. 5.1 договору, споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання - передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання передачі природний газ – до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період. 
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
При цьому, як встановлено судом, відповідач за постановлений природний газ розрахувався лише частково та з порушенням строків оплати на загальну суму 814 643,71 грн., а саме: 30.12.2024 в сумі 251 879,67 грн., 02.01.2025 в сумі 1 755 грн., 06.01.2025 в сумі 325 грн., 07.01.2025 в сумі 3 575 грн., 09.01.2025 в сумі 4 059,48 грн., 10.01.2025 в сумі 1 155,12 грн., 13.01.2025 в сумі 2 221,87 грн., 15.01.2025 в сумі 494 грн., 16.01.2025 в сумі 2 920,45 грн., 20.01.2025 в сумі 2 048,81 грн., 21.01.2025 в сумі 632,20 грн., 22.01.2025 в сумі 1 625,21 грн., 27.01.2025 в сумі 650 грн., 28.01.2025 в сумі 884 грн., 30.01.2025 в сумі 390 грн., 31.01.2025 в сумі 148 255,38 грн., 04.02.2025 в сумі 1 300 грн., 07.02.2025 в сумі 1788,87 грн., 10.02.2025 в сумі 7 091,86 грн., 11.02.2025 в сумі 6 809,04 грн., 12.02.2025 в сумі 8 710 грн., 13.02.2025 в сумі 9 165,65 грн., 17.02.2025 в сумі 4 673,50 грн., 18.02.2025 в сумі 2 574 грн., 19.02.2025 в сумі 4 944,25 грн., 21.02.2025 в сумі 3 488,63 грн., 24.02.2025 в сумі 4 185,38 грн., 25.02.2025 в сумі 325 грн., 27.02.2025 в сумі 122 724,55 грн., 03.03.2025 в сумі 3 510 грн., 05.03.2025 в сумі 325 грн., 07.03.2025 в сумі 1 293,50 грн., 10.03.2025 в сумі 7 298,20 грн., 11.03.2025 в сумі 10 042,32 грн., 12.03.2025 в сумі 4 160 грн., 13.03.2025 в сумі 4 693 грн., 14.03.2025 в сумі 578,50 грн., 17.03.2025 в сумі 4 818,81 грн., 18.03.2025 в сумі 1 170 грн., 19.03.2025 в сумі 1 560 грн., 20.03.2025 в сумі 1 430 грн., 24.03.2025 в сумі 1 768,18 грн., 25.03.2025 в сумі 5 291,17 грн., 26.03.2025 в сумі 1 951,35 грн., 27.03.2025 в сумі 144 597,34 грн., 28.03.2025 в сумі 656,50 грн., 31.03.2025 в сумі 1 440,40 грн., 01.04.2025 в сумі 1 982,21 грн., 02.04.2025 в сумі 942,50 грн., 03.04.2025 грн. в сумі 1 953,12 грн., 04.04.2025 в сумі 1 154,89 грн., 08.04.2025 в сумі 1 301,59 грн., 09.04.2025 в сумі 2 025,17 грн., 10.04.2025 в сумі 650 грн., 11.04.2025 в сумі 2 432,61 грн., 14.04.2025 в сумі 2 269,20 грн., 17.04.2025 в сумі 845 грн., 21.04.2025 в сумі 1 851,23 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи: платіжними інструкціями (а.с. 48-76) та листами щодо частково зарахування коштів по деяким платежам (а.с. 115 – 116).
Отже, заборгованість відповідача за поставлений природний газ за період січень - квітень 2025 р. становить 831 687,22 грн., а саме: за січень 2025 в сумі 29 446,61 грн., за лютий 2025 р. в сумі 468 538,63 грн., за березень 2025 р. в сумі 282 777,02 грн., за квітень 2025 р. в сумі 50 924,96 грн.
Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем спожитого природнього газу в матеріалах справи відсутні.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 831 687,22 грн за отриманий природний газ підлягає судом задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.2019 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).
Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/19094/17, від 06.11.2018 у справі № 910/9947/15, від 29.01.2019 у справі № 910/11249/17, від 19.02.2019 у справі № 910/7086/17, від 10.09.2019 у справі № 920/792/18.
З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором щодо здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ позивачем нараховано відповідачу 3% річних на суму 23 282,67 грн. та інфляційні витрати на суму 54 270,84 грн за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу.
Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки сум 3% річних в розмірі 23 282,67 грн. (за загальний період з 16.11.2024 по 31.03.2026) та інфляційних втрат в розмірі 54 270,84 грн (за загальний період з 01.04.2025 по 31.03.2026), вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.
Водночас, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 02.07.2025 року у справі №903/602/24 згідно яких три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом (п. 135 постанови). 
Також, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові вказала, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони входять до складу грошового зобов`язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу, а тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.
За таких обставин, суд доходить висновку, що заявлені позивачем суми 3% річних та інфляційних втрат підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Щодо стягнення з відповідача пені в сумі 131 909,06 грн. суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 7.2 договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Так, з огляду на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором щодо здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ позивачем також було нараховано відповідачу пеню за прострочення оплати за поставлений газ на загальну суму 131 909,06 грн.
Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені в сумі 131 909,06 грн. за загальний період з 16.11.2024 по 16.12.2025, вважає його вірним, обґрунтованим та здійсненим відповідно до вимог чинного законодавства.
Разом з тим, суд зазначає, що цивільні та господарські відносини повинні ґрунтува-тись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.
Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
При цьому, в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у п. 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20).
Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.
Водночас, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує, що:
- відповідач є виробником теплової енергії в місті Херсон, критична інфраструктура, якої піддається регулярним та постійним обстрілам;
- часткову оплату вартості поставленого природного газу за спірним договором;
- тривалі договірні відносини між сторонами за вказаним договором постачання природного газу;
- доказів, які свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій саме відповідача, до суду не надано.
Крім того, суд враховує обставини, зазначені відповідачем, щодо введення Постановою КМУ №812 від 19.07.2022 механізму розподілу коштів, згідно з яким 65% коштів у вигляді плати споживачів за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води перераховуються на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", а 35% коштів, отриманих від споживачів тепла за надані послуги, перераховуються на рахунок відповідача, що в свою чергу впливає на своєчасне та повне здійснення відповідачем розрахунків.
Отже, з урахуванням вищекладеного у сукупності, а також враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені на 70% до 39 572,71 грн. На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строку оплати за поставлений природний газ, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Адже, компенсаційний характер невиконання відповідачем зобов`язань за договором позивачем забезпечено додатково (крім пені) вимогами про стягнення з відповідача також 3% річних та інфляційних втрат.
Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру пені, враховуючи положення ст. 551 Цивільного кодексу України , яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.
Разом з тим, щодо доводів відповідача про застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022, суд зазначає таке.
Так, постановою Кабінету Міністрів України України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» №206 від 05.03.2022 (як в редакції від 30.12.2023, так і в редакції від 06.06.2025) визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (в редакції від 30.12.2023 - Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій) (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).
В свою чергу, статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що:
- житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
- індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;
- колективний споживач – це юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.
Таким чином, споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" може бути власник (співвласник) нерухомого майна, або за згодою власника користувач об`єкта нерухомого майна, який отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з яким або від імені якого укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. При цьому до колективних споживачів належать лише юридичні особи, які об`єднують споживачів у будівлі та укладають договори про надання комунальних послуг в інтересах цих осіб.
Водночас, як встановлено судом, Дочірнє підприємство «Теплотехсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Теплотехніка» не об`єднує споживачів у будівлі та не укладає договори про надання комунальної послуги в інтересах цих осіб, а тому не може вважатися колективним споживачем житлово-комунальних послуг (як наприклад ОСББ) в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Враховуючи викладене, господарський суд доходить висновку, що постанова Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022, на яку посилається відповідач, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги зі стягненням з відповідача на користь позивача 831 687,22 грн. – основної заборгованості, 39 572,71 грн. – пені, 23 282,67 грн. – 3% річних та 54 270,84 грн. – інфляційних витрат.
У пункті 4.3. постанови від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що у разі, коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
Таким чином, сплачений позивачем судовий збір, без врахування зменшення судом розміру пені з власної ініціативи, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Теплотехсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Теплотехніка» (73008, м. Херсон, пров. Смоленський, буд. 2-А, код ЄДРПОУ 34457654) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 1, код ЄДРПОУ 42399676) 831 687 (вісімсот тридцять одну тисячу шістсот вісімдесят сім) грн. 22 коп. – основної заборгованості, 39 572 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 71 коп. – пені, 23 282 (двадцять три тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 67 коп. – 3% річних, 54 270 (п`ятдесят чотири тисячі двісті сімдесят) грн. 84 коп. – інфляційних витрат та 12 493 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто три) грн. 80 коп. - витрат по сплаті судового збору.
3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно - західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко