Справа № 165/2354/26
Провадження № 2/165/1193/26

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 вересня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Рибас А.В.
за участю секретаря судового засідання Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 762159540 від 05.04.2025 року в розмірі 18 989,46 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що 05.04.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 у формі електронного документа укладено договір кредитної лінії № 762159540 на суму 6 300,00 грн., який підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора EVTT-9977. Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 6 300,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер. 
03.06.2025 року між первісним кредитором та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/38, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
27.02.2026 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено договір факторингу № 27/0226-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22 139,46 грн.
Позивач не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором та станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором.
Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 22 139,46 грн., яка складається з: 6 300,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 12 311,46 грн. – заборгованість по процентах за користування кредитом; 378,00 грн. – заборгованість за комісією; 3 150,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Позивач звертає увагу, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 18 989,46 грн., а також судові витрати: 2 662,40 грн. судового збору та 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 02 липня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Крім того, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язано АТ «ПУМБ» надати інформацію щодо наявності у відповідача картковому рахунку та здійснених по ньому транзакцій.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у пункті 4 прохальної частини позовної заяви просила розгляд позовної заяви здійснювати за відсутності позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують).
Відповідач ОСОБА_1 правом подати відзив не скористався, в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручено через відсутність адресата.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
Крім того, судовий виклик та ухвалу суду про відкриття провадження у справі надіслано на електронну адресу ОСОБА_2 , зазначену у договорі, отримання яких підтверджується відповідними довідками (а.с. 108-109).
Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 04.09.2026 року.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.04.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію», з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора EVTT укладено договір кредитної лінії № 762159540 (а.с. 23 зворотній бік-35).
Із пункту 2.1. договору вбачається, що за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 6 300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 25).
Згідно п. 2.2. договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, є загальною сумою кредиту за цим договором. Разом з тим, позичальнику на умовах та у порядку, передбаченими цим договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у кредит шляхом надання додаткових траншів. 
Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 05.04.2025 (що є датою надання кредиту), (п. 2.3. договору, а.с. 25).
Пунктом 2.4. договору встановлено, що другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором.
Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит), як це передбачено п. 2.5. договору.
Із пункту 5.1. договору вбачається, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5355-28XX-XXXX-6873, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок (п. 5.3. договору).
Відповідно до п. 7.1. договору, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 30.04.2025, а саме протягом 25 (двадцяти п`яти) днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору.
В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин:
7.2.1. закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору;
7.2.2. ініціювання кредитодавцем дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору.
Відповідно до п. 7.3 договору кінцева дата повернення кредиту 05.05.2030.
Згідно п. 8.1. договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. 
Процентна ставка за користування кредитом є базовою процентною ставкою, яка визначається на момент отримання кожного окремого траншу за цим договором, виходячи з максимального дозволеного розміру денної процентної ставки та розраховується відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», з урахуванням пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Процентна ставка за договором є фіксованою і не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Разом з тим, кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість кредиту для позичальника, що не є зміною істотних умов цього договору (п. 8.2. договору).
Відповідно до п. 8.3. договору, базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. 
Пунктом 8.4 договору передбачена сплата комісії за надання кредиту, яка нараховується одноразово в дату видачі першого траншу за цим договором. Згідно із п. 8.5 договору розмір комісії, що нараховується, становить 378,00 грн.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» згідно п. п. 9.1.1.5. п. 9.1. договору має право в будь-який час, в тому числі, після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.
Підписавши 05.04.2025 року договір кредитної лінії № 762159540, згідно п. п. 9.2.2.1. п. 9.2. ОСОБА_1 зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів та комісії на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором.
Невід`ємною частиною цього договору є Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua (п. 14.1. договору).
05.04.2025 року ОСОБА_1 з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора 9977 підписав паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 762159540 від 05.04.2025 року (а.с. 21 зворотній бік-23), в якому зазначено основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту тощо.
Перерахування ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитних коштів в сумі 6 300,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_1 за договором № 762159540 від 05.04.2025 підтверджено платіжним дорученням ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» №bf02d4ee-c8a1-4345-a756-e5a6f406dcb0 від 05.04.2025 (а.с.59 ). 
Крім того, факт перерахування кредитних коштів підтверджується надісланою на виконання ухвали суду про витребування доказів інформацією АТ «Перший Український міжнародний банк» (ТОВ «ПУМБ») від 17.07.2026 року № КНО-07.8.5/12562 БТ (а.с. 111), згідно якої на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано банківську картку № НОМЕР_2 , на яку 05.04.2025 о 21.18 год. через сервіс іншого банку зараховано 6 300,00 грн.
ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку в повному обсязі, не повернув надані йому грошові кошти в строки, передбачені кредитним договором, будь-якої оплати заборгованості не здійснював, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №762159540 від 05.04.2025, складеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у ОСОБА_1 , станом на 03.06.2025 (дату відступлення права грошової вимоги) наявна заборгованість: 6 300,00 грн. -заборгованість по тілу кредиту; 3 359,16 грн. -заборгованість по процентам; 378,00 -заборгованість по комісії; 3 150,00 -неустойка (а.с.95).
03.06.2025 року між первісним кредитором та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/38, відповідно до п. 2.1. якого, в порядку та на умовах даного договору, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язалося відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 66-68).
Згідно реєстру права вимоги до договору факторингу № МВ-ТП/38 від 03.06.2025 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передано від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 762159540 від 05.04.2025 року на загальну суму заборгованості-суму відступленої грошової вимоги 13 187,16 грн., яка складається з: 6 300,00 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 3 359,16 грн. -заборгованість по процентам; 378,00 -заборгованість по комісії; 3 150,00 -неустойка, (а.с. 80 з обох боків). Крім того, в розрахунку первісного кредитора зазначена сума фінансування 2500 грн., без зазначення мети та призначення цього фінансування.
27.10.2025 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» листом № ТП/762159540 повідомлено ОСОБА_1 про те, що право вимоги за кредитним договором № 762159540 від 05.04.2025 року перейшло та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та більше місяця у нього є прострочена заборгованість по оплаті процентів за користування кредитом за договором, яка станом на 27.10.2025 року становить 15 839,46 грн. у зв`язку з чим, на підставі п. 7.2.2. договору кредитний договір № 762159540 від 05.04.2025 року з 27.10.2025 достроково розірвано, а також повідомлено про необхідність сплати всієї суми заборгованості, яка становить 22 139,46 грн. (а.с. 35 на зворотному боці).
27.02.2026 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено договір факторингу № 27/0226-01, відповідно до п. 2.1. якого, згідно умов цього договору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язалося відступити ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 85-88).
Згідно реєстру прав вимоги № 1 від 27.02.26 року до договору факторингу № 27/0226-01 від 27.02.2026 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» передано від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № №762159540 від 05.04.2025року на загальну суму заборгованості (суму відступленої грошової вимоги) 22 139,46 грн., яка складається з: 6 300,00 грн.- заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 12 311,46 грн.- заборгованість по процентам; 378,00 грн. -заборгованість по комісії; 3 150,00 грн.- неустойка (а.с. 90 з двох боків).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №762159540 від 05.04.2025, складеного ТОВ ««ТАЛІОН ПЛЮС» у ОСОБА_1 , станом на 27.02.2026 (дату відступлення права грошової вимоги) наявна заборгованість: 6 300,00 грн. -заборгованість по тілу кредиту; 12 311,46 грн. -заборгованість по процентам; 378,00 -заборгованість по комісії; 3 150,00 -неустойка. Отже нарахування відсотків також здійснювалося попереднім фактором за період часу з 03.06.2025 року (дати придбання права грошової вимоги за договором) по 26.10.2025 року (а.с.96-97).
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
У силу ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено: «Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Матеріалами справи підтверджений факт укладання відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем договору кредитної лінії з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на обумовлених сторонами умовах 05.04.2025 року.
Надані позивачем розрахунок заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» станом на 03.06.2025 року, розрахунок заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» станом на 27.02.2026 та виписка ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» з особового рахунку за договором кредитної лінії № 762159540 від 05.04.2025 року (а.с. 93) не спростовано відповідачем в установленому законом порядку, не надано суду контррозрахунків, а тому вказані документи суд приймає до уваги як належні та допустимі докази.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 5, ч. 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Підписавши 05.04.2025 року договір кредитної лінії № 762159540, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування ними.
Як встановлено, первісний кредитор ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним договором виконало в повному обсязі. Проте, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування ними, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку наразі останній повинен сплатити на користь позивача.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за договором кредитної лінії № 762159540 від 05.04.2025 року підтверджені належними та допустимими доказами, тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 762159540 від 05.04.2025 року у розмірі 18 989,46 грн.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., підтверджений документально (а.с. 100).
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 7 000,00 грн., на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року (а.с.98-99), додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року (а.с. 99 зворотній бік), додаткову угоду № 25771542872 від 20.04.2026 року до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року (а.с. 11), акт прийому-передачі наданих послуг від 05.05.2026 року (а.с. 12), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4267/10 (а.с.13).
При визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).
Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним із ціною позовної заяви, складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт та наданих ним послуг, оскільки подана представником позивача позовна заява, є шаблонною та не потребує додаткового аналізу судової практики та зусиль на її складання, враховуючи те, що в період часу з 25.05.2026 року по 30.06.2026 до Нововолинського міського суду Волинської області надійшло шість ідентичних позовних заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості з боржників, позовна заява розглядалася у спрощеному провадженні.
Отже, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 4 000,00 гривень, які слід стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 512, 514, 526, 530, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 762159540 від 05.04.2025 року у розмірі 18 989 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 46 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на оплату судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження юридичної особи: бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333, місто Київ, 01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 04.09.2026 року.

Головуючий суддя        Алла РИБАС