Справа № 361/7133/26
Провадження № 1-кп/361/239/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2026       м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026111130000412 від 05.03.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Макарів, Макарівського району, Київської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, на утриманні дітей не має, не інвалід, не адвокат, не депутат, раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 336, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що у час та місці, які досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, але не пізніше 10.10.2025 у ОСОБА_4 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , як військовозобов`язаний, в особливий період, а саме в період дії воєнного стану виник кримінально-протиправний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу, з метою ухилення від військової служби. 
Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу ОСОБА_4 в точні час та місце досудовим розслідуванням які не встановлено, але не пізніше 10.10.2025 здійснив поштове відправлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 із копією підробленого документу, а саме: висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі від 21.04.2025, виданий Київською центральною МСЕК No 2, де вказано, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку зі станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, тим самим використав завідомо підроблений документ, оскільки згідно інформації наданої Департаментом охорони здоров`я КОДА, зазначено, що Київською обласною МСЕК No 2 довідка від 21.04.2025 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , не могла бути видана у зв`язку із ліквідацією зазначеної МСЕК. 
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 
Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 10.10.2025 у ОСОБА_4 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , як військовозобов`язаний, в особливий період, а саме в період дії воєнного стану виник злочинний умисел, направлений на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 за допомогою поштового зв`язку здійснив відправлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з вмістом наступних документів: заява про те, що він є особою, яка на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та копію висновку про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги за доглядом на непрофесійній основі (форма первинної облікової документації No 080-4/0) виданого 21.04.2025 р. Київською центральною медико-санітарною експертною комісією No 2 на ім`я матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вказане відправлення отримано ІНФОРМАЦІЯ_6 10.10.2025 за вхідним No 8710. 
Згідно інформації наданої Департаментом охорони здоров`я КОДА, зазначено, що Київською обласною МСЕК No 2 документи від 21.04.2025 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не могла бути видана у зв`язку із ліквідацією зазначеної МСЕК. 
На підставі вказаних умисних дій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 надано відстрочку останньому з 09.10.2025 по 06.11.2025 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. 
16.06.2026 між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника – адвоката ОСОБА_5 була досягнута угода про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчинених ним кримінальних правопорушеннях та активно сприяв у їх розкритті.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. 
Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336, ч. 4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_4 під час судового розгляду беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України (ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період) та 
ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документу).
Між сторонами зазначеної угоди узгоджено покарання.
Сторони розуміють наслідки ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Зазначив, що щиро розкаюється за вчинене. Вину визнав, обіцяв більше такого не вчиняти.
Захисник ОСОБА_5 просив угоду затвердити.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а також зі згоди потерпілого.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. 336, ч. 4 ст. 358 КК України. Вказані злочини відносяться до не тяжкого злочину та проступку відповідно.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Судом враховано, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, що підтверджується відповідними довідками. До адміністративної чи кримінальної відповідальності згідно з довідок з баз даних не притягувався.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре. 
Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана. 
У кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.06.2026 між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника – адвоката ОСОБА_5 , досягнутої у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №12026111130000412 від 05.03.2026.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:
за ст. 336 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 358 у виді 1 року обмеження волі.
У відповідності до ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 зобов`язання в період іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: 
- мобільний телефон марки "Redmi 13", IMEI: НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального пакету No PSP 2343749 та мобільний телефон марки "Redmi Note 8 Pro", IMEI НОМЕР_2 - повернути законним власникам;
- військово-облікові документи та медична документація вилучені під час обшуку 25.03.2026 за адресою: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 14 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, через Броварський міськрайонний суд Київської області з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом 30 діб з дня його оголошення.

Суддя         ОСОБА_8