Справа №701/851/26
Провадження №1-кп/701/125/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року	Маньківський районний суд, Черкаської області	
в складі: головуючого - судді -	ОСОБА_1  	
за участю секретаря -	ОСОБА_2 	
з участю прокурора -  представника потерпілого -  	ОСОБА_3  ОСОБА_4 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Маньківка кримінальне провадження №12026250330000069 від 28.03.2026 відносно ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, із вищою освітою на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, депутатом не являється, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , у ранковий час 26 березня 2026 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у полезахисній лісовій смузі, яка розташована в адміністративних межах с. Нестерівка Уманського району Черкаської області між полями №2 та №3 («Другий яр») з географічними координатами 49.011347, 30.211943, з порушенням вимог нормативних актів, якими регулюється порядок відпуску деревини на пні в лісах України, не маючи дозвільних документів на проведення рубки, виданих уповноваженим органом (лісорубних квитків, ордерів) у встановленому законодавством порядку, усвідомлюючи характер вчинюваних дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заготівлі дров, за допомогою бензопили шляхом спилювання самовільно здійснив повне відокремлення стовбурів 9 (дев`яти) дерев породи «Клен сироростучий», які зростали у вказаній полезахисній лісовій смузі, діаметри пнів яких у корі біля шийки кореня становлять 14,1-18 см., в кількості 2 (двох) зрізаних дерев, 18,1-22 см., в кількості 1 (одного) зрізаного дерева, 22,1-26 см., в кількості 5 (п`яти) зрізаних дерев, 42,1-46 см., в кількості 1 (одного) зрізаного дерева, від їх коренів, тобто здійснив їх порубку, внаслідок чого заподіяв державі істотну шкоду, розмір якої, згідно з висновком судової інженерно - екологічної експертизи від 28.05.2026 року №СЕ-19/124-26/5957-ФХЕД, становить 52693 грн. 35 коп., що у більше ніж тридцять разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконній порубці дерев у лісовому захисному насадженні, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Такі дії обвинуваченого кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісовому захисному насадженні, що заподіяло істотну шкоду.
В судовому засіданні обвинувачений обставини вказані в обвинувальному акті визнав повністю та підтвердив їх у своїх показах, просить суворо його не карати. Вказує, що заподіяна ним шкода повністю відшкодована, щиро розкаюється у вчиненому.
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України, суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_5 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаюється у вчиненому, показання обвинуваченого не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, згодою із кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутність заперечень щодо встановлених обставин учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, відсутність сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідити характеризуючі обвинуваченого матеріали. При цьому, судом йому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищезазначене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісовому захисному насадженні, що заподіяло істотну шкоду.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, відсутність тяжкості заподіяних правопорушенням наслідків, обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, за що щиро розкаюється.
Також суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
Згідно з приписамист. 8 КПК Україникримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст.69, 69-1 КК України, не встановлено.
Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно і доцільно призначити покарання виходячи із мінімальної межі, визначеної санкцією ч.1 ст.246 КК України у виді штрафу. 
При цьому, застосування такого покарання буде достатнім, справедливим та необхідним длявиправлення обвинуваченого, а також для запобіганнявчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами та сприятиме загальній меті та цілям покарання, відповідно до ст. 50 КК України.
Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Витрати, понесені державою на залучення експерта в даному кримінальному провадженні, стягнути з обвинуваченого на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Представником потерпілого Маньківської селищної ради у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_5 на користь Маньківської селищної ради (код ЄДРПОУ 25659958) кошти в сумі 52 693 гривень 35 копійок, як завдану шкоду злочином, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Обвинувачений ОСОБА_5 , визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , заявив, що повністю визнає цивільний позов.
Приймаючи до уваги викладене, при визначенні розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, аналізуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, повне визнання позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_5 , на користь Маньківської селищної ради 52 693,35 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст. 65, 66, ч. 1 ст. 246 КК України, ст. 100, 124, 349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд,- 

У Х В А Л И В :

Визнати  ОСОБА_5  винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі на загальну суму 11552 грн. 64 коп.
Речові докази: 
- деревину, яка складена на купу, розміром 3,7 метра довжиною, 2 метра в ширину та 0,9 метра висотою (об`ємом 6,66 метрів кубічних), які передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 - передати в повне розпорядження Маньківської селищної ради;
- бензопилу «GOODLUCK GL5200M», яка зберігається у кімнаті речових доказів ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області (вул. Соборна, буд. 73, м. Жашків Уманського району Черкаської області) – конфіскувати в дохід держави.
Цивільний позов Маньківської селищної ради до  ОСОБА_5  про стягнення майнової шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення - задоволити.
Стягнути з  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ) на користь Маньківської селищної ради (код ЄДРПОУ 25659958) матеріальну шкоду, завданої вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 52 693,35 грн. (п`ятдесят дві тисячі шістсот дев`яносто три гривні 35 копійок).
Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд через Маньківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеномуст. 376 КПК України.

Суддя          ОСОБА_1