ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
іменем України

15 липня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/7598/24
Головуючий у першій інстанції – Демченко Л.М. 
Апеляційне провадження № 22-з/4823/68/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючої-судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Любчика О.В.,
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника відповідача – адвоката Цирулевського Романа Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей – дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини.
Заочним рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 грудня 2024 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 25 червня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Заочне рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2025 року змінено, зменшено розмір аліментів, що стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 до 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 31 грудня 2024 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
27 червня 2026 року до апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача – адвоката Цирулевського Р.О. про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 23 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Мотивуючи заяву, представник відповідача зазначив, що відповідно до укладеного з ОСОБА_2 договору про надання правової допомоги від 27 лютого 2026 року відповідачу надано правову допомогу у судовій справі № 740/7598/24. За умовами укладеної додаткової угоди сторонами визначено розмір фіксованого гонорару у сумі 23 000 грн за підготовку апеляційної скарги та ведення справи в апеляційному суді.
Адвокат указував, що сплату гонорару передбачено двома платежами у розмірі відповідно 12 000 грн та 11 000 грн. 26 червня 2026 року між сторонами складено акт про обсяг наданої правової допомоги та її вартість. Факт оплати ОСОБА_2 наданих послуг підтверджується відповідними квитанціями. Стверджував, що ця справа мала велике значення для його довірителя, оскільки незаконно визначений судом першої інстанції розмір аліментів є надмірним та значним для ОСОБА_2 , відтак витрати на правничу допомогу у заявленому розмірі є фактичними та неминучими.
У наданих письмових запереченнях ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні заяви адвоката Цирулевського Р.О. або якщо суд дійде висновку про наявність підстав для розподілу судових витрат – зменшити заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу, виходячи зі складності справи, фактичного обсягу виконаних робіт та принципів справедливості і пропорційності.
Позивачка не заперечувала право відповідача на отримання професійної правничої допомоги та право на відшкодування понесених ним витрат у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом. Водночас наголошувала, що законодавець не пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно з фактом укладення договору між адвокатом та клієнтом або фактом сплати ним відповідного гонорару. Сам по собі факт погодження між адвокатом та клієнтом гонорару в розмірі 23 000 грн не означає автоматичного виникнення обов`язку іншої сторони спору компенсувати таку суму повністю.
Указує, що спір виник із сімейних правовідносин та стосується стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у такій категорії справ, суд має виходити не лише з формального підтвердження понесених витрат, а й враховувати принцип справедливості, розумності та пропорційності, оскільки надмірний фінансовий тягар, покладений на одержувача аліментів, безпосередньо впливає на матеріальне забезпечення дітей, в інтересах яких було заявлено позов. Предметом апеляційного перегляду було виключно питання розміру частки доходу, яка підлягає стягненню на утримання дітей, але сам обов`язок відповідача щодо утримання дітей ним не оспорювався.
Зазначає, що наданий стороною відповідача акт фактично містить лише загальний перелік виконаних адвокатом дій без зазначення часу, витраченого на виконання кожної з них, та без визначення вартості окремих послуг. Окремі дії, наведені в акті, мають технічний або організаційний характер та не можуть самі по собі свідчити про значний обсяг професійної правничої допомоги. З наданих адвокатом документів неможливо встановити, які саме докази ним зібрані під час апеляційного розгляду справи, їх обсяг та значення для вирішення спору.
Статтею 270 ЦПК України визначено порядок ухвалення додаткового рішення суду. Відповідно до ч. 3 даної норми додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд доходить висновку, що заява представника відповідача – адвоката Цирулевського Р.О. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу витрат між сторонами. Так, у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справи або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд у постановах від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 навів правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічні висновки викладені й в постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 456/456/20, від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц, від 17 листопада 2022 року у справі № 687/35/21, від 11 січня 2023 року у справі № 479/475/21.
Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Втім, незалежно від того, яким є порядок обчислення гонорару, форма та строки його сплати, важливо, щоб його розмір відповідав визначеним процесуальним кодексом критеріям співмірності. А саме: складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; ціні позову та/або значенню справи для сторони, в тому числі впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічного інтересу до справи.
Представництво інтересів ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції адвокатом Цирулевським Р.О. здійснювалось на підставі договору про надання правової допомоги від 27 лютого 2026 року (а.с. 168-169) та ордеру серії АА № 1535232 від 27 лютого 2026 року (а.с. 167 зворот). 
Зміст договору про надання правової допомоги від 27 лютого 2026 року, укладеного між адвокатом Цирулевським Р.О. та ОСОБА_2 , свідчить про те, що адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, у тому числі в рамках ведення судової справи № 740/7598/24 та/або виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів, боржником за якими є клієнт (п. 1.1 договору).
Порядок оплати послуг визначено розділом 5 договору. Так, ціна договору, тобто розмір витрат на правову допомогу, що надається за даним договором, а також строки та порядок розрахунків визначається та здійснюється клієнтом на умовах, визначених в додатковому договорі.
Відповідно до додаткового договору № 1 від 27 лютого 2026 року до договору про надання правової допомоги від 27 лютого 2026 року сторони домовилися, що ціна основного договору (гонорар адвоката) за підготовку апеляційної скарги та ведення судової справи № 740/7598/24, стороною якої є клієнт, у суді апеляційної інстанції складає 23 000 грн, яка оплачуватиметься двома платежами. Перший платіж у розмірі 12 000 грн оплачується клієнтом адвокату протягом двох місяців з моменту підписання договору за: вивчення правової позиції у справі № 740/7598/24; збирання доказів, підготовку та формування апеляційної скарги на заочне рішення; участь у судових засіданнях; підготовку та подання будь яких інших заяв/клопотань, відповіді на відзив, заперечень, тощо; ведення судової справи до винесення судом апеляційної інстанції рішення у справі; підготовку та ведення переговорів, надання консультацій клієнту в рамках ведення даної судової справи, інформування про хід виконання доручення. Другий платіж у розмірі 11 000 грн оплачується клієнтом адвокату протягом трьох днів після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у справі № 740/7598/24. (а.с. 169)
Актом від 26 червня 2026 року про обсяг та вартість наданої правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 27 лютого 2026 року (а.с. 169 зворот) засвідчено, що адвокатом Цирулевським Р.О. в межах представництва ОСОБА_2 у справі № 740/7598/24 надано наступні послуги:
- вивчено матеріали справи та вивчено правову позицію у справі № 740/7598/24;
- зібрано ряд доказів у справі;
- підготовлено апеляційну скаргу;
- отримано доступ до судової справи № 740/7598/24;
- підготовлено заяву про усунення недоліків; відповідь на відзив; заяву щодо розподілу судових витрат;
- інформування клієнта про хід виконання доручення у справі; роз`яснення правових наслідків винесення 26 червня 2026 року постанови у справі.
28 лютого, 01 квітня та 26 червня 2026 року ОСОБА_2 перерахував на рахунок ОСОБА_5 грошові кошти в сумі відповідно 7 000 грн, 5 000 грн та 11 050 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій від 28 лютого 2026 року, від 01 квітня 2026 року та від 26 червня 2026 року (а.с. 170, 170 зворот, 171).
Проаналізувавши наведені процесуальні норми та вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання сторони відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу.
Вирішуючи питання щодо розміру судових витрат, які слід відшкодувати на користь відповідача, апеляційний суд виходить з такого.
Згідно з матеріалами цивільної справи апеляційна скарга на заочне рішення суду скерована до апеляційного суду особисто ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку (а.с. 104-109). 02 квітня 2026 року представник відповідача – адвокат Цирулевський Р.О. через систему «Електронний суд» направив заяву про усунення недоліків (а.с. 118), а 30 квітня 2026 року – відповідь на відзив на апеляційну скаргу з письмовими додатками. (а.с. 133-139)
Справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, вирішуючи, чи є заявлений до відшкодування розмір витрат ОСОБА_2 на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, зважає на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційного перегляду справи позиція відповідача не змінювалася. Цей спір виник із сімейних правовідносин та стосується стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Судова практика цієї категорії справ є сталою, а самі справи віднесені положеннями ЦПК України до малозначних. Предметом апеляційного перегляду було виключно питання визначення розміру частки доходу ОСОБА_2 , яка підлягає стягненню з нього на утримання дітей, водночас сам обов`язок відповідача щодо утримання дітей ним не оспорювався.
У наданому стороною відповідача акті про обсяг та вартість наданої правової допомоги від 26 червня 2026 року, в якому зазначені надані адвокатом правові послуги, не відображено кількість часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості з`ясувати співмірність вартості наданих послуг витраченому адвокатом часу.
Виходячи з наведеного вище та беручи до уваги наявність документально підтверджених доказів витрат ОСОБА_2 на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, об`єм і зміст складеної адвокатом апеляційної скарги, предмет позову, те, що справа віднесена до категорії малозначних, колегія суддів вважає, що розмір заявлених представником відповідача витрат на правову допомогу в сумі 23 000 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не є співрозмірними з виконаною адвокатом роботою в суді апеляційної інстанції, відтак доходить висновку за необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції. Саме такий розмір відповідатиме критеріям реальності витрат на послуги адвоката та розумності їхнього розміру.
Керуючись ст. 270, 367, 389, 390 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача – адвоката Цирулевського Романа Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000 (три тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Н.В. Шитченко

Судді Н.В. Висоцька

О.В. Любчик