Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 

Справа №377/395/26 
Провадження №2/377/435/26 

23 липня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої – судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання – Кононової Н.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У С Т А Н О В И В:
До суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 104, 105, 110, 112 СК України, просить розірвати шлюб, укладений між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 160.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 24 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 160. Під час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В силу психологічної несумісності характерів, у сторін так і не склались нормальні сімейні стосунки. Як виявилося з часом, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. За час перебування у шлюбі сторони так і не знайшли спільної мови та взаємного порозуміння. Подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства вони не ведуть, спільного бюджету не мають. Фактично сім`я вже розпалася, шлюб існує формально.
Ухвалою судді від 01 червня 2026 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 23 липня 2026 року.
Позивач у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. До суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала.
Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. До суду відповідач подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та просив розірвати шлюб.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 24 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 24 листопада 2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що 24 листопада 2015 року складено відповідний актовий запис № 160. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_5 .
Під час шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , копія якого долучена до матеріалів справи.
Як вбачається із змісту позовної заяви, в силу психологічної несумісності характерів, у сторін так і не склались нормальні сімейні стосунки. Як виявилося з часом, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. За час перебування у шлюбі сторони так і не знайшли спільної мови та взаємного порозуміння. Подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства вони не ведуть, спільного бюджету не мають. Позивач не має наміру продовжувати сімейні відносини з відповідачем, оскільки вони суперечать її інтересам. 
Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Згідно з частиною другою статті 18, пункту 3 статті 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.
Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, яка виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. 
За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. 
Як зазначено у позовній заяві, спір про розподіл майна відсутній. Спільна дитина залишається проживати разом з позивачем. Згоди щодо утримання дитини не досягнуто, тому за вирішенням питання щодо належного матеріального утримання дитини відповідачем позивач буде звертатися до суду. 
У відповідності до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
В позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 665,60 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України,-
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 160.
Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_5 ».
Головному управлінню Державної казначейської служби України в Київській області повернути ОСОБА_1 665 гривень 60 копійок сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії платіжної квитанції АТ «УКРПОШТА» № 571356, ID транзакції 2210900582 від 13.04.2026, оригінал якої знаходиться в матеріалах цивільної справи №377/395/26, провадження №2/377/435/26.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду складено 23 липня 2026 року.

Суддя  Н. Ф. Теремецька