Справа № 598/726/26
провадження № 2/598/545/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"12" серпня 2026 р.    Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І., розглянувши в місті Збаражі в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
До суду звернулось ТОВ «Укр кредит фінанс» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 жовтня 2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено електронний договір надання кредиту №1455-3937, згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 22000 грн., строком користування 300 днів, зі сплатою процентної ставки за користування коштами передбачених в договорі. Станом на 18.03.2026 року заборгованість по даному кредитному договору становить 96502 грн., з яких: 22000 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 65692 грн. – заборгованість за нарахованими процентами; 4400 грн. – заборгованість по комісії; 4410 грн. – заборгованість по штрафам. Вищезгаданий борг виник в результаті невиконання відповідачем обумовлених договором своїх зобов`язань.
Відповідно до відповіді №2620942 від 20 квітня 2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру,  ОСОБА_1  зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 20 квітня 2026 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.
У відзиві на позов відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів укладення договору вигляді електронного документа. Крім того, відповідач вважає, що позивачем неправомірно нараховано проценти, комісію та штрафи. 
Суд, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, встановив наступні обставини.
03 жовтня 2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено електронний договір надання кредиту №1455-3937, згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 22000 грн., строком користування 300 днів, зі сплатою процентної ставки за користування коштами передбачених в договорі (а.с.12-22). 
Згідно квитанції 2526951287 АТ КБ «Приват Банк» від 03.10.2026  ОСОБА_1 на картку було перераховано 22000 грн. (а.с.23)
Згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, заборгованість станом на 18.03.2026 року становить 96502 грн., з яких: 22000 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 65692 грн. – заборгованість за нарахованими процентами; 4400 грн. – заборгованість по комісії; 4410грн. – заборгованість по штрафам (а.с.24-27).
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. 
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Докази подаються сторонами.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Згідно ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. 
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Таким чином, враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вражає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 87692 грн. з яких: 22000 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 65692 грн. – заборгованість за процентами протягом всього строку кредитування, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відмовляючи у стягнення з відповідача штрафу, суд виходив з того, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також не підлягають стягненню з відповідача в користь позивача 4400 грн. комісії за надання кредиту, оскільки дані пункти кредитного договору, які передбачають сплату комісії за надання кредиту є нікчемними, оскільки це не є самостійною послугою кредитодавця, а надання коштів у кредит є обов`язком кредитодавця відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України і не можуть обумовлюватись будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, виходячи з такого розрахунку.
Сума задоволених вимог позивача складає 87692грн. із заявлених 96502грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2419,34 грн. (87692 грн. ? 96502 грн. х 2662,40 грн. = 2419,34 грн.).
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 629, 1046, 1048, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України, суд,
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” (місце знаходження: 01133 м.Київ бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598) 87692 (вісімдесят сім тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” 2419,34 грн. (дві тисячі чотириста дев`ятнадцять гривень тридцять чотири копійки) сплаченого судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено 12 серпня 2026 року.

СУДДЯ        Андрій ЛЕВКІВ