Заводський районний суд м. Запоріжжя 
69606 Україна м. Запоріжжя вул. Мирослава Симчича 65 тел. (099) 55-49-125
Справа № 332/1480/26
Провадження №: 3/332/506/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
08 липня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Ю.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-
ВСТАНОВИЛА:
04.06.2026 року, о 10-07 годині, у м. Запоріжжі, вул. Діагональна, буд.8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Крім того, 25.04.2026 року о 20-19 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Перспективна, буд. 51 в м.Запоріжжі не маючи права керування вказаним транспортним засобом, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
15.04.2026 від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення у яких було зазначено, що 01.03.2026 на вулиці Діагональній його безпідставно було зупинено працівниками патрульної поліції, які поводилися агресивно. При собі ОСОБА_1 мав довідку про медичний огляд, який було проведено 24.02.2026, та згідно якого він був тверезий. Однак, після перевірки документів, працівники поліції повезли його на медичний огляд на стан сп`яніння. У медичному закладі була велика черга, термін очікування приблизно 1 година. Стільки часу у нього не було, оскільки він поспішав на поховання бабусі, призначене на 11-00 годину, у зв`язку із чим він був вимушений відмовитися від проходження медичного огдяду. Вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав у повному обсязі.
26.05.2026 ОСОБА_1 у письмовій формі зазначив, що вину за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП не визнає у повному обсязі.
У судові засідання, які були призначені на 26.03.2026, 13.05.2026, 10.06.2026, 11.06.2026 та на 08.07.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання, шляхом вручення судової повістки у приміщенні суду, про що є відповідна розписка, а також шляхом отримання електронних повісток у за стосунок «Viber».
Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 та 130 КУпАП, не є обов`язковою.
ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.
Відповідно до статті 268 КУпАП встановлений обов`язок учасника судового процесу та його представника добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу, судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування правопорушника про розгляд справи та такі можливості вичерпано.
За таких обставин, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Приймаючи до уваги положення ст. 38 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність правопорушника, жодних обґрунтованих підстав та поважності відсутності якого суду надано не було.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, щовина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 605802 від 04.03.2026 та ЕПР1 № 649980 від 25.04.2026, рапортами, відеозаписами з бодікамери працівників поліції; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.03.2026 р., довідками щодо повторності вчинених правопорушень. 
Враховуючи, що на момент розгляду справи ОСОБА_1 , згідно з даними підсистеми «Адмінпрактика» є особою, яка неодноразово протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 126 КУпАП, в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, в тому числі, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами, а також склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він поспішав на поховання бабусі, через що не пройшов медичний огляд, суддя відхиляє, оскільки на підтвердження вказаної обставини не було надано жодного належного та допустимого доказу. 
Кірм того, суддя звертає увагу на те, що відповідно доп.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.
Відповідно до положень ст.ст. 17, 18 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.
У даній справі особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не доведений стан крайньої необхідності.
При накладенні адміністративного стягнення, суд керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання щодо можливості застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, суд вважає, що воно не може бути застосовано, оскільки відомостей щодо реєстрації ТЗ вбачається, що транспортний засіб автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 , відтак застосування додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу в даному випадку є неприпустимим.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчинених правопорушень, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким є ч.5 ст.126 КУпАП.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 126 ч. 5, 130 ч. 1, 245, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень на користь держави (номер рахунку (IBAN):UA708999980313000149000008001, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), ЄДРПОУ отримувача: 37941997, отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.
Стягнути із  ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя. 

Суддя: Ю.І.Ретинська