Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
09 липня 2026 року 
м. Одеса
Справа № 521/5323/26
Провадження № 2/521/4908/26
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі
Головуючого – судді Гуревського В.К.
за секретаря – Турава Н.М.,
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»
Представник позивача – Євтодьєв Анатолій Олександрович
Відповідач – ОСОБА_1 
Представник відповідача – Шинжирбаєв Максим Тимурович
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 , за яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26605,04 гривень, судовий збір, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200,00 гривень, посилаючись на таке.
Позов мотивований тим, що 24.05.2018 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №002/4745983-СК, за умовами якого відповідачу надано кредитний ліміт у розмірі 17100,00 гривень зі сплатою 40,43 % річних строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, однак відповідач належним чином кредитні зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 02.12.2024 року утворилась заборгованість у сумі 26695,04 гривень. 02.12.2024 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, за яким до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанія «Еліт Фінанс» Євтодьєв Анатолій Олександрович подав до суду заяву, в якій просив розглянути справи за його відсутності та відсутності представника, позов просила задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 04.05.2026 року надала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, проте у судове засідання не з`явилась повторно, клопотань чи заяв про відкладення судового засідання не надала.
Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що 24.05.2018 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» та ОСОБА_1 уклали угоду № 002/4745983-СК. Відповідно до угоди банк надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту 17100, 00 гривень; тип кредиту - кредитна лінія; процентна ставка за користування кредитом: 40,43 відсотків; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією; цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.
Згідно з умовами вищезазначеного договору, підписавши даний договір позичальник: акцептував Публічну пропозицію Акціонерного товариства «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.па, на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, які відбулися протягом дії цієї угоди); погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються позичальнику у зв' язку із обраним пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до договору шляхом підписання цієї заяви-договору, встановлюється відповідно до умов договору та залежить від типу обраного ним пакету послуг та кредитного продукту. Підписавши зазначену заяву-договір, позичальник підтвердив достовірність відомостей, відображених в заяві-договорі, підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку та надав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту.
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача (а. с. 15-81).
В той же час відповідач свої зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконує.
Станом на 02.12.2024 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 26695,04 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додається до позовної заяви (а. с. 82-85).
02.12.2024 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанія «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором, укладеним між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та відповідачем.
Згідно зі статтями 526, 1048, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у порядку і строки, визначені договором.
Відповідно до статті 1082 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не звільняє його від обов`язку виконання кредитного зобов`язання.
Оскільки відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість перед новим кредитором, що є підставою для її стягнення в судовому порядку.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що позивач довів факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів, перехід до нього права вимоги за договором факторингу та наявність заборгованості у заявленому розмірі, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 26605,04 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі в сумі 3328,00 гривень. 
Відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статей 137, 141 ЦПК України, відповідно до яких витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за умови підтвердження їх розміру належними доказами та за умови їх співмірності зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом, і значенням справи для сторони.
На підтвердження понесених витрат позивачем подано договір про надання юридичних послуг №03-07/24 від 03.07.2024 року (а. с. 86-87); акту приймання-передачі виконаних робіт (а. с. 87 зворотній аркуш), квитанція про сплату юридичних послуг (а. с. 89). Подані докази підтверджують обсяг наданої правничої допомоги та її вартість у розмірі 9200,00 гривень.
Оцінивши подані докази, характер і складність спору, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також враховуючи правові висновки Верховного Суду щодо можливості відшкодування як сплачених, так і таких, що підлягають сплаті, витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200,00 гривень є документально підтвердженими, співмірними та підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД –
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (ЄДРПОУ – 40340222; адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2) заборгованість за угодою №002/4745983-СК від 24.05.2018 року у розмірі 26605 (двадцять шість тисяч шістсот п`ять) гривень 04 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (ЄДРПОУ – 40340222; адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 (дев`ять тисяч двісті) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (ЄДРПОУ – 40340222; адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2) суму сплаченого судового збору 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення його в повному обсязі.

СУДДЯ:       В.К.Гуревський
Рішення суду у повному обсязі складено 09 липня 2026 року.