Справа № 347/14/26 
Провадження № 33/4808/446/26 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції ДРАЧ Д. С. 
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., за участю секретаря Місюк В.Л. , з участю адвоката Беньковського В.А. розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (Апелянт) на постанову Косівського районного суду від 11.06.2026, 
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав Апелянта винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддав штрафу в 17 000 грн, позбавив права керування транспортними засобами (ТЗ) на 1 рік.
1.2. Згідно протоколу, Апелянт 30.12.2025у о 21:06 годині в смт. Кути по вулиці Тюдівська, керував ТЗ Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Алкофор 507, тест 000098, результат позитивний 1,01% проміле, чим порушив п.2.9.а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
2. Доводи апеляційної скарги.
2.1. Існує суттєва розбіжність у часі між фактичним проведенням перевірки на алкотестері (22:12:53) та часом вчинення правопорушення, який інспектор зазначив у протоколі (21:11:12), що складає понад годину похибки та викликає сумніви у достовірності доказів.
2.2. Підпис на роздрукованому чеку алкотестера є сфальсифікованим, оскільки апелянт стверджує, що не підписував його, і підпис виконано сторонньою особою.
2.3. Працівники поліції не забезпечили належної та безперервної відеофіксації огляду, оскільки на відео не зафіксовано показники на екрані алкотестера, момент роздруківки чека та його підписання, а один із відеофайлів записаний на невідомий носій.
2.4 Технічний прилад, яким проводився огляд (серійний номер IUN3F0134), є неідентифікованим та не пройшов належної сертифікації, оскільки його номер відсутній у дозвільних документах, долучених до справи.
2.5 Інспектор поліції не роз`яснив апелянту його процесуальні та конституційні права, зокрема право на правову допомогу адвоката, при цьому суд першої інстанції не врахував, що особа має інвалідність ІІІ групи по слуху.
2.6. Поліцейський ввів апелянта в оману щодо процедури медичного огляду в закладі охорони здоров`я, викрививши інформацію та заявивши, що там проводитиметься "такий самий огляд", ігноруючи необхідність лабораторних аналізів та огляду наркологом.
2.7. Зупинка транспортного засобу відбулася з порушенням вимог ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки в матеріалах справи відсутні жодні відеодокази того, що водій порушив Правила дорожнього руху до моменту зупинки.
2.8. Суд першої інстанції обмежився формальним відхиленням доводів захисту, не забезпечив повного та об`єктивного дослідження обставин справи і безпідставно поклав в основу постанови виключно недопустимі докази, сформовані поліцією з порушенням закону.
Враховуючи наведені обставини просить оскаржену постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
3. Провадження в апеляційному суді.
В судовому засіданні апелянт та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів.
4. Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заборона водієві керувати ТЗ у стані алкогольного сп`яніння встановлена п.2.9 «а» ПДР України, а відповідальність за це передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В основу рішення належить покласти відео, яке переглянуте в суді за клопотанням сторони захисту. Відеозапис відповідає вимогам достовірності, процесуальним актам справи, підстави вважати його недопустимим доказом відсутні.
На відео чітко зафіксовано факт керування транспортним засобом, спілкування з поліцейськими, процес продування в прилад «Алкофор» та усвідомлена згода водія з результатами тесту. Працівники поліції зупинили Апелянта за те, що він не користувався пасивним ременем безпеки, що підтверджується постановою серія ЕНА 6438135 (а.с. 9) та відео. 
При перевірці документів працівник поліції запитав Апелянта чи він не вживав алкогольні напої і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкофор. Апелянт погодився, результат 1,01%о. Після чого запропонували Апелянту пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Апелянт погодився з тестом, не висловив бажання проходити огляд у медзакладі і вказав що перед тим, як сідати за кермо випив банку пива. Права апелянту роз`яснені, зауважень він не висловлював.
Зафіксована розбіжність у часі є технічною похибкою і не спростовує самого факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Доводи про неідентифікованість приладу спростовуються наявним у матеріалах справи свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки — газоаналізатора «АлкоФор 507» заводський номер IUN3F0134, чинним станом на дату вчинення правопорушення (до 21.05.2026). 
ОСОБА_1 адекватно реагував на звернення поліцейських, відповідав на запитання та розумів суть того, що відбувається. Процесуальні права йому були роз`яснені. Жодних заяв про те, що він не чує поліцейського або потребує сурдоперекладача чи захисника для перекладу, під час оформлення матеріалів не надходило.
Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях Апелянта складу ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Рішення суду 1-ї інстанції законне, обґрунтоване, вмотивоване. Порушень, які б слугували підставою для скасування рішення не встановлено.
Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Косівського районного суду від 11.06.2026 щодо нього без змін.
Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв